Справа № 465/1141/26
пр.№ 2/464/1717/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2026     Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.,
секретар судових засідань Лазар Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова цивільну справу за позовомОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 75» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості з оплати внесків (платежів) в розмірі 2698,34 грн; з відповідача ОСОБА_2 заборгованості з оплати внесків (платежів) в розмірі 3148,06 грн. Крім того, просить стягнути судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3328 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн. 
Позов мотивує тим, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Протоколом №8 загальних зборів ОСББ «Стрийська 75» від 02.11.2021 затверджено кошторис та затверджено розмір обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого власники квартир повинні сплачувати 7,20 грн. за 1 кв. м площі, що їм належить. Відповідачі здійснюють оплату внесків за належну їм квартиру не в повній мірі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 5846,40 грн. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 є співвласником 6/13 частки квартири, а відповідач ОСОБА_2 є співвласником 7/13 частки квартири, просить в примусовому порядку стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість з оплати внесків (платежів) в розмірі 2698,34 грн, а з відповідача ОСОБА_2 заборгованість з оплати внесків (платежів) в розмірі 3148,06 грн та судові витрати.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 13.02.2026 справу направлено до Сихівського районного суду м.Львова за підсудністю.
Справа надійшла до суду 11.03.2026, протоколом автоматизованого розподілу від 11.03.2026 визначено суддю Горбань О.Ю. 
Ухвалою від 13 березня 2026 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв, відзиву.
05.05.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на позовну заяву. Не погоджується х позовними вимогами, оскільки позивачем не надано первинних документів, що підтверджують заборгованість, вважає, що минули строки давності на звернення з цим позовом до суду. Крім того, відповідач ОСОБА_3 померла до пред`явлення позову до суду, а тому вимоги позивача є безпідставними. Подала клопотання про витребування письмових доказів.
11.05.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує вимоги позивача в повному обсязі. Зазначає, що у позивача відсутні належні та обґрунтовані розрахунки заборгованості, у попереднього основного співвласника (її батька) до дня смерті були пільги, які не враховувались позивачем. Належної інформації про дійсний стан заборгованості, з врахуванням пільг, позивачем їй не надано. Крім цього, просить суд застосувати строки давності або відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Просить розглядати справу у її відсутності.
Ухвалою від 21.05.2026 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою від 05.06.2026 провадження в частині позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 75» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрито у зв`язку із її смертю. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано в ОСББ «Стрийська 75» документи, на підставі яких у жовтні 2019 року підвищено суму внесків на утримання по квартирі АДРЕСА_1 . В решті вимог клопотання відмовлено.
11.06.2026 від позивача на адресу суду надійшли витребувані письмові докази – витяг з протоколу загальних зборів ОСББ «Стрийська 75» від 14.09.2019.
19.06.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що нарахована заборгованість не підтверджується жодними первинними документами, борг є штучно сформований, без врахування пільг ОСОБА_4 , який мав статус ветерана військової служби. Наданий позивачем витяг з протоколу вважає одностороннім документом, не може вважатись належним доказом, а отже підвищений тариф з 2019 року є завищеним та неправомірним. Крім цього, вважає, що минули строки позовної давності. Просить в позові відмовити. Покликається на копії квитанцій.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, заявою просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у запереченням та відзиві на позовну заяву висловила свою позицію щодо позовних вимог, просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2338814 від 13.02.2026.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 75» створено власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: АДРЕСА_2 . 
За приписами частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Згідно із статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тим самим, стаття 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо, чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.
Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 12 червня 2020 року у справі №712/8733/17.
Отже, обов`язок відповідача як співвласника квартири АДРЕСА_1 оплачувати житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території закріплений у чинному законодавстві.
Відповідно до розрахунку заборгованості, за квартирою АДРЕСА_1 існує загальна заборгованість в розмірі 5846,40 грн, відповідача як співвласника часток квартири – 2698,34 грн.
Положеннями статей 68, 162 Житлового кодексу України передбачено, що наймач та власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктами 6, 9, 13 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.
При цьому відповідно до пункту 12 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. 
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із частиною третьою статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», частиною першою та другою статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», пункту 32 постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 з січня 1994 року, їй нарахована заборгованість 2698,34 грн від загального боргу. 
Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками (частина перша статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком (стаття 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень, визначених абзацами другим - сьомим цієї частини (частина тринадцята статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Рішення з питань управління багатоквартирним будинком, а саме визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміна умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням, приймається зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.
Згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Таким чином, спірні правовідносини виникли між власником квартири та ОСББ, оскільки перший в силу вимог закону зобов`язаний здійснювати оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а ОСББ вправі укладати договори про надання певних послуг, виконання робіт безпосередньо із їх виконавцями відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
З витягу протоколу №8 загальних зборів ОСББ «Стрийська 75» від 02.11.2021 затверджено кошторис та затверджено розмір внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого власники квартир повинні сплачувати 7,20 грн. за 1 кв. м площі, що їм належить.
З витребуваного судом витягу з протоколу загальних зборів ОСББ «Стрийська 75» від 14.09.2019 вбачається, що загальними зборами прийнято рішення про затвердження кошторису на 2019 рік. Затверджено внесок на утримання будинку за 1 м. кв. в розмірі 6 грн з наданням послуг ліфта, 5,28 грн без надання послуг ліфта.
З наданої відповідачем довідки про стан розрахунків за ЖКП за період з 01.09.2016 по 31.12.2021 вбачається, що з жовтня 2019 року кошторис підвищено до 350 грн на місяць, однак внески сплачувались не в повній мірі, внаслідок чого і утворилась заборгованість.
Судом враховано, що розрахунок заборгованості складений позивачем у відповідності до чинного законодавства на основі чинних тарифів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території згідно з протоколами загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, цей розрахунок відповідачем не спростований.
Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до положень ст.ст.10, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, в тому числі, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Співвласник зобов`язаний, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Таким чином, відповідач зобов`язана оплачувати витрати на утримання будинку та прибудинкової території своєчасно і в повному обсязі. Доводи відповідача про те, що позивач зобов`язаний провести зарахування пільг батька не заслуговують на увагу суду, оскільки виплата пільг здійснюється через уповноважені банки або відділення Укрпошти, а самі списки готує щомісячно Пенсійний фонд України після особистого звернення пільговика із наданням певного переліку документів. Тому існуючу заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 слід стягнути з відповідача в межах заявлених вимог.
Що стосується заяви відповідача про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
Згідно з ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Положеннями ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.  Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).
Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено відповідну заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.
30 березня 2020 року прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, п. 12 якого визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки, продовжуються на строк дії такого карантину.
Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Строк карантину неодноразово продовжувався й закінчився 30 червня 2023 року.
Крім того, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема п.19, згідно якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом, не пропустив строків позовної давності, а тому відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.
Інші доводи відповідача, в тому числі і визначення на власний розсуд розміру внесків для оплати з покликанням на наявність пільг, на недоброчесність поведінки голови ОСББ, є необгрунтованими і не можуть звільняти відповідача від обов`язку сплатити за послуги з утримання будинку, якими відповідачка фактично користувалась.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, повно та неупереджено дослідивши усі наявні матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСББ «Стрийська 75», оскільки згідно із зазначеними вище нормами закону відповідач зобов`язана виконувати рішення вищого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку загальних зборів, своєчасно та в повному обсязі оплатити внески за власне житлове приміщення.
Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги (46,15%) (стосовно іншого відповідача провадження закрито), з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1536 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між адвокатом Халупним А.В. та ОСББ «Стрийська 75» 30.01.2026 укладено договір про надання правової допомоги. На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано ордер, додаткову угоду №1, акт про надання послуг №1, платіжну інструкцію про перерахування коштів в розмірі 4500 грн за надання правової допомоги.
З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що адвокат не з`являвся в судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ОСББ «Стрийська 75» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 500 грн.
На підставі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», керуючись ст.12, 76, 81,89, 137, 141, 258, 259, 265, 265, 274, 276, 279 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 75» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2698 (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) гривень 34 копійки; судові витрати в розмірі 1536 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 75», місцезнаходження: м.Львів, вул.Стрийська, 75, ЄДРПОУ 40507959.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлено 30.06.2026.

Суддя Олена ГОРБАНЬ