Справа № 560/7846/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

04 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 28.02.2025 року №222330007245 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж, що не був врахований рішенням від 28.02.2025 року №222330007245 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 10.01.1985 року та наданого диплому серії НОМЕР_2 виданого 20.07.1983 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як такій, що досягнула 60 (шістдесят) річного віку при наявності страхового стажу більше 31 (тридцять одного) року починаючи з 21.12.2024 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), оскільки в нього наявний законодавчо визначений страховий стаж.
Відповідачі правом подати відзив не скористалися, а тому, відповідно до вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно з дипломом НОМЕР_2 , виданим 20.07.1983, ОСОБА_2 01.09.1980 вступила до Дзеленецького ССПТУ-7 Волочиського р-ну Хмельницької обл. і 20.07.1983 закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища за професією лаборанта хіміко-бактеріологічного аналізу і здобула загальну середню освіту. Рішенням екзаменаційної комісії ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію лаборант хіміко-бактеріологічного аналізу.
За змістом витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21.01.2025 №00048847011 прізвище ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу ОСОБА_3 .
Відповідно до архівного витягу комунальної установи «Волочиський трудовий архів» Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області від 28.03.2025 №01-12/18 в книзі наказів про зарахування і відрахування учнів Дзеленецького середнього сільського професійно-технічного училища №7 (з 2003 року - Дзеленецький професійний аграрний ліцей) зазначено: «… зарахувати з 01 вересня 1980 року в групи лаборантів хіміко-бактеріологічного аналізу з трирічним терміном навчання для Хмельницької області … 4 група №39 ОСОБА_2 » (наказ від 01 вересня 1980 року №16-к); «… Відрахувати із складу учнів 1 і 4 груп лаборантів хіміко-бактеріологічного аналізу з трирічним строком навчання, як склавших кваліфікаційні екзамени після закінчення повного курсу навчання і передати на роботу в колгоспи Хмельницької області з 20 липня 1983 року … 4 група №83 ОСОБА_2 » (наказ від 20 липня 1983 року №17-к). В поіменній книзі учнів Дзеленецького ССПТУ №7 відсутній запис про призначений ОСОБА_2 номер диплому. 
Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 10.01.1985 позивач:
- з 10.01.1985 по 04.03.2000 працював в колгоспі ім. Ілліча с. Сокиринці Чемеровецького р-ну Хмельницької обл.;
- з 04.03.2000 по 20.11.2002 працював в СТОВ «Джерело».
У трудовій книжці також наявні відомості про відпрацьовані людинодні, встановлений мінімум та нараховану заробітну плату, зокрема, за 1985 рік, 1987 - 1993 роки, 1996 - 2002 роки.
Відповідно до архівної довідки від 16.01.2025 №53/04-03, виданої Чемеровецьким трудовим архівом Чемеровецької селищної ради, ОСОБА_1 (повністю не значиться), 1964 р.н. працювала у к-спі «ім.Ілліча», КГЗ «ім.Ілліча» с.Сокиринці, СТОВ «Джерело» с. Сокиринці Чемеровецького району Хмельницької області. У довідці також зазначено кількість відпрацьованих людиноднів та встановлений мінімум людиноднів. 
Згідно з архівною довідкою від 16.01.2025 №54/04-03, виданою Чемеровецьким трудовим архівом Чемеровецької селищної ради, у 1950 році проведено укрупнення артілей ім.Ілліча с. Сокиринці та ім. Ворошилова с. Збриж в одне господарство - сільськогосподарська артіль ім. Ілліча с. Сокиринці. У 1969 році за сільськогосподарською артіллю закріплено назву «колгосп». У квітні 1997 року колгосп «ім.Ілліча» с. Сокиринці Чемеровецького району Хмельницької області реорганізований в колективне господарство землевласників (КГЗ) «ім. Ілліча» с. Сокиринці. Відповідно до Указу Президента України про реформування аграрного сектору економіки від 03.12.1999 та за постановою загальних зборів членів КГЗ від 11.02.2000 колективне господарство землевласників «ім. Ілліча» с. Сокиринці реформовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Джерело» с. Сокиринці Чемеровецького району Хмельницької області.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою від 21.02.2025 про призначення пенсії за віком. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.02.2025 №222330007245 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік. Зазначено, що вік - 60 років 02 місяці, страховий стаж - 26 років 09 місяців 01 день. До страхового стажу не зараховано:
- період навчання з 01.09.1980 по 20.07.1983 в Дзеленецькому ССПТУ-7 Волочиського району Хмельницької області згідно диплома серії НОМЕР_2 від 20.07.1983, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії;
- період роботи з 1985 по 2003 в колгоспі «ім.Ілліча», КГЗ «ім.Ілліча», СТОВ «Джерело» згідно архівної довідки №53/04-03 від 16.01.2025 року, оскільки зазначено по батькові « ОСОБА_4 », що не відповідає по батькові « ОСОБА_5 » згідно паспортних даних.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом
Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.
Приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Положеннями частини 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Зі змісту наведеного слідує, що за загальним правилом для виникнення у осіб права на призначення пенсії за віком є наявність сукупності таких ознак: 1) досягнення встановленого законодавством пенсійного віку; 2) наявність встановленого законодавством страхового стажу.
Відтак, для призначення позивачу пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 60 років; страховий стаж не менше 31 року.
Як встановив суд, позивач, на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (21.02.2025), згідно з паспортними даними досяг віку 60 роки, що не заперечується сторонами.
Спірним є наявність в позивача необхідного страхового стажу.
Зі змісту оскарженого рішення слідує, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком є те, що до страхового стажу останнього не зараховано періоди роботи з 1985 по 2003 в колгоспі «ім.Ілліча», КГЗ «ім.Ілліча», СТОВ «Джерело» згідно архівної довідки №53/04-03 від 16.01.2025 року, оскільки зазначено по батькові « ОСОБА_4 », що не відповідає по батькові « ОСОБА_5 » згідно паспортних даних.
Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача, суд зазначає та враховує таке.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Суд зазначає, що відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 10.01.1985 підтверджується безперервність працевлаштування позивача з 10.01.1985 по 20.11.2002. Також відомості щодо кількості відпрацьованих людино-днів та встановленого мінімуму однакові в трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.01.1985 та в архівній довідці від 16.01.2025 №53/04-03. Крім того, в останній підставою її видачі зазначена книга 4а обліку трудового стажу і заробітку колгоспників с. Сокиринці, Збриж, витяг з якої наявний в матеріалах справи, та який підтверджує вказані в довідці кількість людино-днів та встановленого мінімуму.
При цьому відповідачі не надали суду жодних доказів, що відомості, які містяться в трудовій книжці позивача, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку трудова книжка позивача недійсною також не визнавалась.
Щодо недоліків заповнення архівних довідок, то суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, подальше відображення відомостей в архівних довідках, виданих на підставі бухгалтерських документів, оформлених з недоліками. 
Обов`язок щодо внесення достовірних, повних та правильних записів у документи первинного обліку підприємства про стаж та заробітну плату працівника в частині відомостей про прізвище, ім`я та по батькові працівника, покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Недотримання цих правил не може мати негативні наслідки для особи, якої такі відомості стосуються, та не може впливати на її особисті права.
Отже, зазначення в архівній довідці по батькові скорочено, не відповідно до паспортних даних, не є підставою для не зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Посилання на зазначення в архівній довідці по батькові скорочено, не відповідно до паспортних даних, суд розцінює як прояви надмірного формалізму з боку відповідача, оскільки такі висновки жодним чином не впливають на факт роботи позивача.
Таким чином, відповідача слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 10.01.1985 по 12.02.1985, з 01.01.1987 по 07.01.1987, з 01.01.1988 по 06.02.1988, з 01.01.1989 по 14.09.1989, з 01.01.1990 по 10.05.1990, з 01.01.1991 по 10.05.1991, з 01.01.1992 по 18.10.1992, з 01.01.1993 по 225.05.1993, з 01.01.1996 по 20.11.2002.
Щодо інших періодів роботи в межах періоду з 1985 року по 2003 рік, зазначених у спірному рішенні, а саме з 01.01.1985 по 09.01.1985, 13.02.1985 по 31.12.1986, з 08.01.1987 по 31.12.1987, з 07.02.1988 по 31.12.1988, з 15.09.1989 по 31.12.1989, з 11.05.1990 по 31.12.1990, з 11.05.1991 по 31.12.1991, з 19.10.1992 по 31.12.1992, з 23.05.1993 по 31.12.1995, то суд вважає відсутніми підстави для їх повторного зарахування до страхового стажу позивача, оскільки вони вже зараховані як періоди, в які позивач здійснював догляд за дитиною до 3 років.
Стосовно доводів відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1980 по 20.07.1983 в Дзеленецькому ССПТУ-7 Волочиського району Хмельницької області згідно диплома серії НОМЕР_2 від 20.07.1983, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, то суд зазначає таке.
Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Згідно з копією диплома НОМЕР_2 , виданого 20.07.1983, в ньому відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. 
Водночас, на підтвердження періоду навчання з 01.09.1980 по 20.07.1983 позивач надав архівний витяг комунальної установи «Волочиський трудовий архів» Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області від 28.03.2025 №01-12/18, в якому містяться відомості про накази, яким позивача зараховано (від 01.09.1980 №16-к) та відраховано (від 20.07.1983 №17-к) з навчання як такого, що склав кваліфікаційні екзамени після закінчення повного курсу навчання. Також вказано про відсутність запису про призначений ОСОБА_2 номер диплому, але не заперечений факт видачі диплому.
Суд зазначає, що вказаний диплом не мiстить виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдпис директора училища та печатка, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер.
Отже, з вказаного диплома можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до страхового стажу.
Доказів недійсності диплому відповідачі суду не надали.
Суд зазначає, що особа не може нести відповідальність за помилки щодо заповнення посадовими особами установ відомостей про навчання.
Крім того, відповідач відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-ІV вправі перевірити інформацію, яка зазначена в дипломі.
Однак, у спірному рішенні не зазначено, що відповідач надсилав запит до ліцею, в якому навчався позивач у спірний період, та/або до архівних установ, з метою уточнення інформації про факт навчання позивача.
Таким чином, відповідача слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу позивача період з 01.09.1980 по 20.07.1983.
Як встановив суд, страховий стаж, вказаний в рішенні від 28.02.2025 №222330007245, становить 26 років 09 місяців 01 день. З урахуванням періодів з 01.09.1980 по 20.07.1983, з 10.01.1985 по 12.02.1985, з 01.01.1987 по 07.01.1987, з 01.01.1988 по 06.02.1988, з 01.01.1989 по 14.09.1989, з 01.01.1990 по 10.05.1990, з 01.01.1991 по 10.05.1991, з 01.01.1992 по 18.10.1992, з 01.01.1993 по 225.05.1993, з 01.01.1996 по 20.11.2002, загальний страховий стаж позивача становить більше 31 року, що є достатнім для призначення йому пенсії за віком.
При цьому порушене право позивача полягає у прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення про відмову призначити пенсію за наявності законодавчо визначених підстав.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
З огляду на наведені обставини, суд вважає, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.02.2025 №222330007245, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.
Належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату позивачу пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV.
Щодо дати, з якої позивачу слід призначити пенсію, то суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім такого випадку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивач 20.12.2024 досяг пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком (60 років), а з заявою про призначення пенсії звернувся 21.02.2025, тобто, не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, то пенсія має бути призначена позивачу з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме: з 21.12.2024.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідача, яким фактично відмовлено позивачу в зарахування періодів до страхового стажу та призначенні пенсії). Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.02.2025 №222330007245.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 01.09.1980 по 20.07.1983, з 10.01.1985 по 12.02.1985, з 01.01.1987 по 07.01.1987, з 01.01.1988 по 06.02.1988, з 01.01.1989 по 14.09.1989, з 01.01.1990 по 10.05.1990, з 01.01.1991 по 10.05.1991, з 01.01.1992 по 18.10.1992, з 01.01.1993 по 225.05.1993, з 01.01.1996 по 20.11.2002.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21.12.2024.
Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., 46001 , код ЄДРПОУ - 14035769)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
 		
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк