Справа № 496/2873/26
Провадження № 2-о/496/141/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря судового засідання Мірошнікової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса Одеської області є батьком, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання; встановити факт належності правовстановлюючих документів загиблому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , у якому прізвище дитини зазначено (російською) як « ОСОБА_5 »; повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 18.10.2025 р. Біляївським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м.Одеса), у якому прізвище померлого зазначено як « ОСОБА_6 »; визнати тотожність особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та особи, дані про яку внесені до актового запису про народження № 7 від 12 лютого 1987 року (із врахуванням усіх змін та виправлень), встановивши, що записи прізвища « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » стосуються однієї і тієї самої особи, загиблого ІНФОРМАЦІЯ_8 військовослужбовця ОСОБА_4 .
Свою заяву заявник мотивувала тим, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_8 , батьками дитини у свідоцтві вказано (російською мовою): батько: ОСОБА_3 , мати: ОСОБА_9 . Шлюб між батьками ОСОБА_4 було розірвано 27 березня 1987 року. Після розірвання шлюбу колишньому подружжю було присвоєно прізвища (мовою оригіналу) чоловіку – « ОСОБА_5 », дружині « ОСОБА_10 ».
При видачі паспорта громадянина України прізвище сина заявника було вказано як « ОСОБА_7 », і в подальшому в усіх документах його прізвище також зазначалось як « ОСОБА_7 », аналогічним чином було здійснено переклад і прізвища колишнього чоловіка заявника та у всіх документах було зазначено як « ОСОБА_7 ». При видачі паспорта громадянина України прізвище заявника з російської « ОСОБА_10 » було перекладено як « ОСОБА_11 ». 
ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового (службового) завдання в районі населеного пункту Андріївка Волноваського району Донецької області син заявника військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув. 
Факт смерті загиблого військовослужбовця підтверджується копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 15 квітня 2025 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, у якому прізвище померлого зазначено як « ОСОБА_7 ». Зазначене написання прізвища узгоджується з персональними даними загиблого військовослужбовця в його паспорті громадянина України, а також у військово-облікових та інших військових документах, оформлених відповідно до паспорта та даних військової служби. 
Заявник є матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 та належить до кола осіб, які мають право на оформлення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168; пенсії у зв`язку з втратою годувальника (залежно від правового статусу заявника та наявності підстав), а також пов`язаних соціальних виплат і гарантій. Як було вказано вище батьком загиблого військовослужбовця є ОСОБА_3 . Однак у документах, що підтверджують родинні відносини між батьком та сином, допущено істотні розбіжності у написанні прізвища, що створило юридичну перешкоду для підтвердження тотожності осіб та їх родинного зв`язку. Так, у наявних документах прізвище батька та/або сина зазначається у різних варіантах, зокрема: « ОСОБА_7 », « ОСОБА_6 », « ОСОБА_5 » (російською мовою). Унаслідок цього документи, які в нормальній ситуації підтверджують походження дитини від батька, формально не сприймаються як взаємоузгоджені, що перешкоджає використанню їх у відносинах з органами, які здійснюють виплати та призначення пенсій. Між тим, розбіжності у написанні прізвища мають несистемний характер та обумовлені не зміною прізвища як юридичним фактом, а варіативністю перекладу/ транслітерації, історичною практикою оформлення документів різними мовами (у тому числі російською), а також людським фактором при внесенні записів посадовими особами органів ДРАЦС під час видачі та/або повторної видачі документів.
Зокрема, після видачі первинного свідоцтва про смерть ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), яке відповідає паспортним та військовим даним загиблого, 18 жовтня 2025 року Біляївським відділом ДРАЦС було видано повторне свідоцтво про смерть, у якому прізвище загиблого зазначено як « ОСОБА_6 », що не відповідає прізвищу у паспорті громадянина України, у військових документах, лікарському свідоцтву про смерть, довідки ВЛК, тощо. Метою отримання повторного свідоцтва, зі слів заявника та з фактичних обставин, було саме усунення перешкод для підтвердження родинного зв`язку (в т.ч. для документального доведення спорідненості між батьком і сином). Проте фактично повторний документ не усунув, а посилив суперечності у доказах, створивши додаткову невизначеність щодо написання прізвища загиблого військовослужбовця. З метою врегулювання ситуації у досудовому порядку представником заявника за довіреністю ОСОБА_2 , 13.11.2025 подано до Біляївського відділу ДРАЦС заяву про приведення у відповідність написання прізвищ батька і сина, однак 18.11.2025 отримала відмову у вирішенні питання органом державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 було повернуто на доопрацювання пакет документів родини загиблого ОСОБА_4 , поданий в інтересах заявника її представником за довіреністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується листом вих. №943/19177 від 08.10.2023 року. Підставою для повернення стала виявлена невідповідність у написанні прізвища загиблого в актах цивільного стану порівняно з документами, виданими військовою частиною. Тобто, саме ОСОБА_2 , як представник заявника за довіреністю безпосередньо взаємодіяла з посадовими особами відділу ДРАЦС, ТЦК та СП тощо, подавала документи та отримувала інформацію про їх повернення на доопрацювання. З огляду на викладене, заявник залишає за собою право на підставі ст. 91 ЦПК України заявити в подальшому клопотання про виклик та допит як свідка ОСОБА_2 для підтвердження фактів та обставин викладених у цій заяві. Таким чином, зазначені вище розбіжності наразі роблять неможливим направлення в інтересах заявника документів на розгляд Комісії Міністерства оборони України для призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.
З огляду на викладене, вбачається об`єктивна та нагальна потреба у встановленні в судовому порядку факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документів. Дані факти мають для заявника виключно юридичне значення, оскільки наявні розбіжності у написанні прізвища унеможливлюють підтвердження родинного зв`язку в позасудовому порядку. На сьогодні зазначена правова невизначеність фактично блокує реалізацію законних прав заявника на отримання соціальних гарантій та виплат, передбачених державою у зв`язку із загибеллю сина заявника. Таким чином, звернення до суду із даною заявою є єдиним ефективним та безальтернативним способом захисту інтересів заявника, що дозволить усунути перешкоди для призначення відповідної пенсії та отримання належної грошової допомоги.
Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, в якій також зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до копії сповіщення сім`ї №258 від 02.04.2025 року за вих. №2/1716 ОСОБА_2 було повідомлено, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийнятий на військову службу 12.01.2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_12 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 , під час стрілецького бою за особливих обставин під час захисту Вітчизни, поблизу населеного пункту Андріївка, Волноваського району Одеської області.
У зв`язку з чим заявник звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_13 щодо вирішення питання призначення одноразово грошової допомоги членам сім`ї загиблого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, але направленні документи були повернуті на доопрацювання з причин невідповідності в написанні прізвища загиблого по даним з Державних реєстрів цивільного стану громадян та написанні прізвища в документах отриманих від військової частини, для можливості направлення цих матеріалів на комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Відповіддю від 08.10.2025 року за №943/19177 ІНФОРМАЦІЯ_1 було повернуто на доопрацювання комплект документів, з причин невідповідності прізвища загиблого у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть. У повному витязі з ДРАЦС про народження №00053304775 від 28.08.2025 року вказано прізвище загиблого « ОСОБА_12 », у копії свідоцтва про смерть вказано прізвище « ОСОБА_13 ». У копії Витягу з наказу командира військової частин НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.08.2025 року №216 вказано прізвище загиблого « ОСОБА_13 ».
Крім того, листом від 06.11.2025 року за №132281864 ІНФОРМАЦІЯ_14 було повернуто доопрацювання комплект документів, з причин невідповідності прізвища загиблого, а саме в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 18.10.2025 року на « ОСОБА_14 », в якому написання прізвища « ОСОБА_13 », не співпадає із свідоцтвом про смерть від 15.04.2025 року серії НОМЕР_3 .
Також судом встановлено, а саме свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого Біляївським Рай РАЦС що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 21.03.1987 року. після розірвання шлюбу у чоловіка залишилось прізвище ОСОБА_3 , у дружини ОСОБА_1 .
У вказаному шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4 (з російської мови), ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією про народження серії НОМЕР_1 Василівським сільрадою 02.02.1981 року, актовий запис №7 від 12.02.1981 року.
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 18.11.2025 року, встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 було внесено зміни в актовий запис та змінено прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 ».
Відповідно до листа Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського Міжрегіонального Управління міністерства юстиції України, встановлено, що батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть №16837.
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст.293, ст.315 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість отримати виплати після загибелі її сина.
На підставі викладеного, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимоги заявника, про встановлення тотожності особи, обґрунтовуючи це різним зазначенням прізвища у документах, в задоволені вказаної вимоги суд відмовляє.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть встановлюватися факти належності правовстановлюючих документів особі, однак не допускається встановлення тотожності осіб, а також виправлення або встановлення імені, прізвища чи по батькові особи як тотожності різних осіб.
Зазначеною правовою позицією також підтверджується, що суд не уповноважений встановлювати тотожність особи, якщо йдеться про різне зазначення анкетних даних у документах. У таких випадках предметом судового розгляду може бути виключно питання належності правовстановлюючого документа конкретній особі, а не встановлення тотожності різних осіб.
Аналогічний підхід відображено у правових висновках Верховного Суду, зокрема у постанові від 8 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20, відповідно до яких у порядку окремого провадження суд встановлює саме факт належності правовстановлюючого документа особі, якщо у ньому містяться розбіжності у персональних даних, а не факт тотожності осіб.
Таким чином, встановлення тотожності особи між особами, зазначеними у заяві, виходить за межі предметної юрисдикції справ окремого провадження, визначеної статтею 315 ЦПК України.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заявлені вимоги в частині встановлення факту тотожності особи не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки їх вирішення суперечить вимогам процесуального закону та правовим позиціям Верховного Суду.
Відповідно, провадження у справі в цій частині не підлягає задоволенню.
Керуючись, ст. 10, 76-81, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити частково.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса Одеської області є батьком, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу загиблому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 а саме:
-свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , у якому прізвище дитини зазначено (російською) як « ОСОБА_5 »;
-повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 18.10.2025 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому прізвище померлого зазначено як « ОСОБА_6 ».
В задоволені решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.

Суддя М.В. Шаньшина