ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5821/25 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
Рух справи. 
04.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області, у якому просить суд:
- визнати протиправними дії Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови позивачу у встановлені статусу особи з інвалідністю внаслідок війни;
- зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області надати позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі пункту 2 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 12.12.2024 (підстава акт огляду МСЕК АВ №1116861) та видати посвідчення інваліда війни з 12.12.2024 встановленого зразка та нагрудний знак.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 09.12.2024 року є особою з інвалідністю ІІІ групи, травма яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, проте позивач вважає, що має право на отримання іншого статусу - особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі пункту 2 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 у задоволені позовних вимог відмовлено.
Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність дій та рішень, оскільки позивач отримав травму, після якої йому встановили ІІІ групу інвалідності, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , що підтверджено «Висновком службового розслідування за фактом умисного заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень співробітникам Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області». 
Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 року витребувано справу зі суду першої інстанції, після її надходження, ухвалою від 18.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено до слухання у порядку письмового провадження.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.
Розгляд справи з поважних причин продовжувався.
Колегія суддів, розглянувши справу у письмовому провадженні, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини справи. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу з 09.12.2024 по 01.01.2027 встановлено ІІІ групу інвалідності, травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.
Вказане підтверджено актом огляду МСЕК серії АВ №1116861 від 12.12.2024 (а.с.62-64).
18.12.2024 позивач звернувся до Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області із заявою про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни (а.с.59).
До вказаної заяви позивачем були надані такі документи: виписка з акту огляду МСЕК серії АВ №1116861 від 12.12.2024; довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №112718 від 12.12.2024; свідоцтво про хворобу №752/зв, видане медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києві та Київській області"; акт розслідування нещасного випадку, що стався 23.06.2012, складений Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області; акт про нещасний випадок №7, затверджений головою Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області Стаховським І.; висновок службового розслідування за фактом умисного заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень співробітникам Богуславського РВ ГУМВС України в Київській області; наказ ГУНП в Київській області від 21.08.2017 №1493 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області»; витяги з наказу ГУНП в Донецькій області від 29.08.2017 №410 «Про організацію діяльності блокпостів на території Обслуговування Краматорського ВП», від 01.09.2017 №416 «Про організацію діяльності блокпостів на території Обслуговування Краматорського ВП», від 25.09.2017 №112 о/с дск «Про службове відрядження працівників ВП ГУНП в Донецькій області до смт Очеретине Ясинуватського району Донецької області» та від 12.10.2017 №478 «Про організацію діяльності блокпостів на території Обслуговування Краматорського ВП»; трудова книжка; витяг з наказу ГУ НП в Київській області "По особовому складу" від 02.12.2024 №274 о/с; вирок Богуславського районного суду Київської області від 13.02.2013 у справі №1004/1564/12.
За результатами розгляду вказаних документів, комісією з надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області було прийнято рішення від 14.01.2025 №4, яким було відмовлено у надані позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з підстав того, що причина інвалідності внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) позивача не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.84).
Відповідач листом від 17.01.2025 №60/145 повідомив позивача про прийняття ним рішення про відмову у наданні позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни (а.с.85).
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються (надалі - Закон №3551-XII, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону №3551-XII закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.
Згідно зі статтею 4 Закону України №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Частиною першою статті 7 Закону №3551-XII визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубожів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Частиною другою статті 7 Закону №3551-XIІ передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:
- осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами (п.2);
- військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (п.11);
- осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів (п.12);
- осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами (п.13).
Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 зі змінами та доповненнями (далі - Положення № 302, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктами 2-3 Положення №302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок війни.
Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та нагрудний знак Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни.
Згідно з абзацом 2 пункту 7 Положення №302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого", "Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України" видаються структурними підрозділами районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад, на які покладено функції з питань ветеранської політики (далі - місцеві структурні підрозділи з питань ветеранської політики), за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) особи.
Відповідно до пункту 10 Положення №302 Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Висновки суду.
Отже, зі системного аналізу вказаних норм слід зробити висновок, що відповідно до норм чинного законодавства, визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до «інвалідів війни», є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачу з 09.12.2024 встановлено ІІІ групу інвалідності, травма пов`язана з виконанням службових обов`язків, а саме внаслідок отримання травми 23.06.2012 під час виконання службових обов`язків.
Вказане підтверджено актом розслідування нещасного випадку проведеного ліквідаційною комісією ГУМВС України в Київській області (а.с.20). 
Згідно змісту цього акту нещасний випадок (побиття) старшого дільничного інспектора Богуславського РВ ГУМВС України в Київській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 стався 23.06.2012р. о 03.00 по вулиці Леніна 3-а, с.Іванівка Богуславського району Київської області. 
Апелянт проти вказаної обставини не заперечує.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини та надані сторонами докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовним вимог, оскільки позивач отримав травму 23.06.2012 р. під час виконання службових обов`язків як старшого дільничного інспектора Богуславського РВ ГУМВС України в Київській області, а не під час виконання бойового завдання, безпосередньої участі у захисті Батьківщини чи в наслідок участі у бойових діях на території інших держав.
З огляду на вказане відповідач довів правомірність спірного рішення та дій, оскільки позивач не має право на отримання статусу як особа з інвалідністю внаслідок війни.
Таким чином, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Надаючи оцінку всім доводам сторін та учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 р. у справі - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Обухівської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель 

О.М. Кузьмишина