УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 420/42159/25
адміністративне провадження № К/990/15857/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/42159/25 за позовом НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,
УСТАНОВИВ:
НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоревича від 04.12.2025 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні НОМЕР_2 про стягнення з НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на користь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчого збору у розмірі 32 000 грн та пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 позовну заяву НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування повернуто позивачеві.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування подала апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Визнано неповажними вказані представником НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування підстави у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2026. У задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 відмовлено. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2026.
Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, 18.02.2026 НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування через підсистему «Електронний Суд» подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2026 касаційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/42159/25 повернуто особі, яка її подала.
09.03.2026 НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування через підсистему «Електронний Суд» вдруге подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026 у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено, зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
23.03.2026 до Верховного Суду надійшла заява, в якій скаржник повторно просив відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2026 у задоволенні заяви НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/42159/25 повернуто скаржнику.
08.04.2026 НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування через підсистему «Електронний Суд» втретє подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 16.04.2026 визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, вказані НОМЕР_1 комендатурою охорони та обслуговування; у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено; зазначену касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків , а саме: 1) надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності; 2) надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
21.04.2026 до Верховного Суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків, в якій останній просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги та поновити строк на касаційне оскарження.
Проте зміст клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивований аналогічними підставами, наведеними НОМЕР_1 комендатурою охорони та обслуговування у її клопотанні, яким була надана оцінка Верховного Суду в ухвалі від 16.04.2026.
Отже, станом на дату постановлення цієї ухвали скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 16.04.2026, оскільки скаржник не зазначив інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/42159/25, жодного доказу на підтвердження поважності пропуску строку не надав.
З урахуванням викладеного Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених скаржником підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.
Верховний Суд також зазначає, що однією із складових верховенства права є дотримання принципу res judicata, тобто принципу поваги до остаточного судового рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, тому відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Разом з тим, аргументи скаржника зводяться до його цілеспрямованості оскарження в касаційному порядку судових рішень та вжиття заходів щодо усунення недоліків попередніх касаційних скарг, що не є об`єктивними підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.
За правилами пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З урахуванням наведеного, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Ураховуючи викладене, клопотання щодо відстрочення сплати судового збору не підлягає вирішенню.
Керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, вказані НОМЕР_1 комендатурою охорони та обслуговування.
Відмовити у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/42159/25.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/42159/25.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко Л.О. Єресько   А.В. Жук