г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/552/26
Номер провадження 2/213/882/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Алексєєва О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Довгої А.В., Шульги В.С.,
без участі учасників справи,

розглянувши у підготовчому засіданні, у залі судових засідань №3 в порядку загального позовного провадження цивільну справу №213/552/26 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Чапала Юрій Олександрович, до ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіна Ірина Генріхівна про визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: село Володимирівка, Казанківський район, Україна, Миколаївська область, постійне місце проживання якої на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось нерухоме спадкове майно – двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 та приватним нотаріусом відкрито спадкову справу №38/2025. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в розмірі 1/1 частки з формою власності «приватна» наведена квартира зареєстрована за ОСОБА_4 . Заповітів ОСОБА_4 за життя не зробила. 23.12.2025 позивачкою приватному нотаріусу Саяпіній І.Г. було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, однак оформити своє право на спадщину щодо нерухомого майна наведеної двокімнатної квартири не змогла, отримавши 23.12.2025 від приватного нотаріуса Саяпіної І.Г. Постанову №154/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою відмови у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Саяпіною І.Г. зазначена неможливість встановити склад спадкового майна, оскільки таке майно придбано в період шлюбу та на яке у безспірному порядку може бути видане свідоцтво про право на спадщину.
Просить визнати право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Процесуальні дії у справі.
09.02.2026 позовна заява надійшла до суду.
27.02.2026 отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
02.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
17.04.2026 задоволено клопотання представників сторін про проведення розгляду справи в режимі відеоконференцзв`язку.
21.04.2026 витребувано докази.
01.05.2026 та 18.05.2026 надійшли витребувані докази.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Сторони та їх представники в підготовче засідання не з`явились.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його та позивача участі за наявними доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача просить розглянути справу без її та відповідача участі за наявними матеріалами справи. Не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнає їх. Також надала відзив, де просить задовольнити позов.
Третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіна Ірина Генріхівна в підготовче засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, пояснень щодо позову не надала.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.4 ст.206 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась позивач ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
16.09.1977 батьки позивачки уклали шлюб.
20.12.2017 мати позивача ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_2 , форма власності - приватна, частка - 1/1. 20.12.2017 ОСОБА_5 як чоловік ОСОБА_4 надав згоду на придбання вказаної вище квартири за їх спільні кошти.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 .
04.07.2025 брат позивачки ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадшини після смерті матері ОСОБА_4 
23.12.2012 постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 на цілу частку квартири АДРЕСА_2 , оскільки вказана квартира придбана за спільні кошти з чоловіком, тому неможливо встановити склад спадкового майна.
Як видно із копії спадкової справи (номер у Спадковому реєстрі 66460804), заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька зверталась його дочка ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також його дружина ОСОБА_4 . На день смерті ОСОБА_5 разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 11.02.2021 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 .
Як видно із копії спадкової справи (номер у Спадковому реєстрі 74117091), заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини.
Оціночна вартість квартири АДРЕСА_2 станом на 22.01.2026 становить 120 000,00 грн.

Зміст спірних правовідносин.
Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Норми права, які застосовує суд.
За ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. 
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Згідно із ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, що потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Висновок суду.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги. 
Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 входить право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .
Встановлено, що позивач виконала встановлений обов`язок та звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після померлої матері. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. 
Суд дійшов висновку, що нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто існує цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно із приписами 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Окрім того, оскільки відповідач позовні вимоги визнала, відповідно до ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.
За клопотанням позивача понесені судові витрати покласти неї.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 141, 200, 206, 223, 263, 265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_8 , до ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіна Ірина Генріхівна про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Представник відповідача: Чапала Жанна Василівна, адреса: АДРЕСА_4 .
Третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіна Ірина Генріхівна, пр. Миру, буд.41, прим.3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область .

Повний текст судового рішення складено 17.06.2026.

Суддя О.В. Алексєєв