ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 р. 	Справа № 520/14656/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 520/14656/24
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та її виплаті згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23, з виплатою недоотриманих сум пенсії.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 520/14656/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог – скасовано.
Прийнято в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, з під`їзд, 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії відповідно до довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.06.2023 за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та за № 350/4.1/12-23 без обмеження пенсії будь-яким максимальним розміром з 01.02.2021.
10.02.2025 позивачем подано до суду заяву в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 та з 01.02.2022 згідно довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за № 348/4.1/12-23 та 349/4.1/12-23 при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 520/14656/24;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2024 по 19.03.2025 на підставі довідки Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за № 350/4.1/12-23 при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 520/14656/24;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду детальний розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021-2024 років по теперішній час та із загальним розміром заборгованості з виплати пенсії на виконання зазначеного рішення суду по цій справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області при виконанні рішення суду у справі № 520/14656/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі № 520/14656/24 - скасовано. Адміністративну справу № 520/14656/24 направлено до Харківського окружного адміністративного суду - для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 прийнято заяву до розгляду та витребувано у Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області інформацію щодо виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025.
13 червня 2025 року від відповідача надійшли пояснення, в яких зазначено, що у січні 2025 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 520/14656/24, яке скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.02.2021 відповідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 №348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23, № 350/4.1/12-23 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, без обмеження пенсії максимальним розміром.
З 01.02.2021 проведено перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром на підставі довідки станом на 01.01.2021 № 348/4.1/12-23.
Оскільки у зазначеному рішенні суду відсутня дата, з якої головне управління зобов`язане провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок станом на 01.01.2022, 01.01.2023 за № 349/4.1/12-23, № 350/4.1/12-23 відповідно, перерахунок проведено без обмеження пенсії максимальним розміром з дати набрання рішенням законної сили, а саме - з 20.01.2025 року.
За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.11.2023 по 29.02.2024 та з 01.01.2025 по 31.01.2025 року у розмірі 123263,56 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку 383 КАС України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суд від 13.08.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 520/14656/24 - скасовано.
Адміністративну справу № 520/14656/24 направлено до Харківського окружного адміністративного суду - для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 в порядку 383 КАС України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 та не здійснення перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок від 02.06.2023 №348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23, № 350/4.1/12-23 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.
15 вересня 2025 року судом постановлено окрему ухвалу, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку 383 КАС України за позовом ОСОБА_1 на підставі оновлених довідок від 02.06.2023 №348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23, № 350/4.1/12-23 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.
09.10.2025 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов звіт про виконання рішення суду, а саме на виконання окремої ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2025.
17 жовтня 2025 року від позивача надійшла заява, в якій останній зазначив, що відповідач на виконання рішення та постанови у справі, замість підвищення пенсії з 1 лютого 2021-2023 років, так ще зменшив розмір пенсії позивача з 27627,57 грн до 27032,91 грн, всупереч зазначених рішення та постанови по цій справі, бо зазначеними рішеннями судів відповідача не було зобов`язано зменшувати розмір пенсії позивача з урахуванням понижуючих коефіцієнтів, передбачених Постановою КМУ №1 від 03.01.2025. Позивач зазначає, що рішенням ХОАС 07.05.2025 у справі № 520/783/25, залишеним без змін постановою ДААС від 12.08.2025, були визнані протиправними дії відповідача щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, передбачених Постановою КМУ від 03.01.2025 № 1, та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії без застосування вищевказаних понижуючих коефіцієнтів. Позивач уважає, що рішення ХОАС у справі № 520/783/25 має преюдиційне значення для вирішення справи, що розглядається. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач усупереч судових рішень у справі № 520/14656/24 до теперішнього часу не здійснив перерахунку пенсії відповідно до вищевказаних оновлених довідок, не визначив розміру заборгованості за рішеннями судів у справі № 520/14656/24, не виплатив заборгованості з виплати пенсії, наявні всі підстави для звернення суду до правоохоронних органів для притягнення винних посадових осіб відповідача у невиконанні судових рішень по зазначеній справі для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України, що і просить суд зробити.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.10.2025 про виконання рішення суду у справі № 520/14656/24, поданий на виконання окремої ухвали від 15.09.2025.
Не погодившись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 у справі № 520/14656/24 - скасовано
Справу № 520/14656/24 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 частково затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.10.2025 про виконання рішення суду у справі №520/14656/24 поданий на виконання окремої ухвали від 15.09.2025.
Змінено спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі №520/14656/24 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі №520/14656/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків, майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2-й поверх ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі №520/14656/24 грошову суму у розмірі 353 945 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 13 копійок.
Частково затверджуючи звіт відповідача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 на підставі оновлених довідок від 02.06.2023 №348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23, № 350/4.1/12-23 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023, без обмеження пенсії максимальним розміром (перерахунки пенсії з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, ГУ ПФУ в Харківській області не заперечує, що ним не виплачено позивачу нараховану суму пенсії на виконання судового рішення у цій справі. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі №520/14656/24 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі №520/14656/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022 м. Харків, майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2-й поверх ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі №520/14656/24 грошову суму у розмірі 353 945 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 13 копійок.
Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись порушення норм процесуального та матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026, справу повернути до Харківського окружного адміністративного суду для вирішення питання про надання нового строку відповідачу для подання звіту, накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Харківській області. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/14656/24 від 11.10.2024 тривалий час залишається не виконаним в повному обсязі. Вказує, що при постановлені ухвали про часткове затвердження звіту судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311, ст. 312 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 – 382-3 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду).
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
За приписами ч. 1-3, 10, 11 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами статті 382-3 КАС України. А тому, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), суд має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Зокрема, суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема, в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обґрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, випливає безпосередньо зі змісту частин другої і п`ятої статті 382-3 КАС України.
Змінюючи спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі №520/14656/24 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі №520/14656/24, судом першої інстанції було використано розрахунки на доплату (виплату, утримання) пенсії, однак судом першої інстанції не здійснено перевірку відомостей щодо розбіжностей перерахунку пенсії на виконання судових рішень та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії.
Зокрема, відповідно до перерахунку пенсії з 01.01.2021 (підсумок пенсії з надбавками складає 23248 грн. 84 коп.), а відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за лютий 2021 підлягало виплаті 15787 грн. 54 коп., в березні 2021 - по червень 2021 підлягало виплаті щомісячно 21481 грн. 84 коп., з липня 2021 по листопад 2021 підлягало виплаті щомісячно 20665 грн. 84 коп., в грудні 2021 підлягало виплаті 20371 грн. 35 коп.
Відповідно до перерахунку пенсії з 01.01.2022 (підсумок пенсії з надбавками складає 28204 грн. 68 коп.), а відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії станом на 2022 рік, розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії складає: лютий 20944 грн. 84 коп.; з березня по червень щомісячно 23014 грн. 85 коп.; з липня по листопад щомісячно 23052 грн. 05 коп.; грудень 23078 грн. 45 коп..
Відповідно до перерахунку пенсії з 01.01.2023 (підсумок пенсії з надбавками складає 31871 грн. 69 коп.), а відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії складає: січень 23078 грн. 45 коп., лютий 26745 грн. грн. 46 коп.; з березня по серпень щомісячно 28245 грн. 46 коп.; з вересня по грудень щомісячно 29552 грн. 85 коп..
Також щодо розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за період з січня 2024 по грудень 2024 року, судом не було надано оцінки поданим розрахункам, поміж тим, в матеріалах справи не міститься перерахунок відповідно до якого, були розраховано суми.
Поміж тим, відповідно до перерахунку пенсії з 01.01.2025 (підсумок пенсії з надбавками складає 27032 грн. 91 коп.). відповідно до розрахунку на доплату (виплату) виплату, утримання) пенсії за січень 2025 складає 25864 грн. 82 коп..
Враховуючи вказані розрахунки, суд першої інстанції не пересвідчився, чи відповідає розмір коштів, визначений у цих розрахунках, сумі перерахованій пенсії ОСОБА_1 .
У свою чергу, перевірка цих обставин є необхідною умовою для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для прийняття звіту про виконання відповідачем рішення суду внаслідок вчинення чи невчинення останнім усіх можливих дій, спрямованих на виконання такого рішення.
Колегія суддів зазначає, що невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі “Шмалько проти України” від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі “Сокур проти України” (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі “Крищук проти України” (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Окрім того, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Відповідно до рішень ЄСПЛ “Кечко проти України” (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та “Ромашов проти України” (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Зокрема, у справі “Кечко проти України” (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У рішеннях ЄСПЛ у справі “Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України” (заява № 70297/01) та у справі “Бакалов проти України” (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).
Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на повному з`ясуванні обставин, що підтверджують часткове виконання відповідачем судового рішення по справі № 520/14656/24 та ускладнюють виконання судового рішення в повному обсязі. Судом не наведено мотивованих висновків, за яких суд дійшов висновку про виконання відповідачем судового рішення в частині нарахування позивачу сум у визначеному в судовому рішенні розмірі. Водночас, без перевірки обставин нарахування спірних сум відсутні підстави стверджувати про наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення в частині їх виплати.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про наявність підстав для часткового прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Поряд з цим, колегія суддів наголошує, суд помилково дійшов висновку про часткове затвердження звіту, оскільки відповідно до статті 382-3 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, суд помилково дійшов висновку про часткове затвердження звіту.
Поміж тим, колегія суддів зауважує, що суд може розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту.
Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно неповного з`ясування судом обставин та доказів, що мають значення для справи, з наведених підстав, спростовують висновки суду першої інстанції та колегією суддів приймаються до уваги.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення “Серявін та інші проти України”) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України” (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження належного розгляду. 
Керуючись ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 312, 320, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі № 520/14656/24 - скасувати. 
Справу № 520/14656/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко