Справа № 169/475/26
Провадження № 2/169/557/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р.К.,
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турійської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

07 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки – ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на три земельні ділянки, загальною площею 0,76 га, які розташовані на території Мокрецької сільської ради Турійського району Волинської області. За життя ОСОБА_2 заповіту на вказане майно не складала. Вказуючи, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтвердив право власності на земельні ділянки та їхню належність спадкодавцю, просила визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У підготовче засідання позивачка та її представниця – адвокат Філончук Н. В., не з`явилися, 08 червня 2026 року представниця позивачки подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі та за відсутності позивачки (а. с. 104)
Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 12 травня 2026 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 27).
Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6 на звороті) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшли три земельні ділянки, загальною площею 0,76 га, які розташовані на території Мокрецької сільської ради Турійського району Волинської області, в межах згідно з планом, та надані: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель – 0,25 га; ведення особистого підсобного господарства – 0,51 га, в тому числі ріллі – 0,71 га, під будівлями – 0,05 га.
Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується документально. 
Так, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ ТР-97 від 02 червня 1997 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1, ОСОБА_3 на підставі рішення Мокрецької сільської Ради народних депутатів від 09 січня 1997 року № 7 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,76 га, в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку і господарських будівель – 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Мокрецької сільської ради (а. с. 14).
17 липня 2003 року ОСОБА_3 уклала договір дарування земельних ділянок, відповідно до якого три земельні ділянки, загальною площею 0,76 га, які розташовані на території Мокрецької сільської ради Турійського району Волинської області та надані: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель – 0,25 га; ведення особистого підсобного господарства – 0,51 га, в тому числі ріллі – 0,71 га, під будівлями – 0,05 га подарувала ОСОБА_2 (а. с. 11).
Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та актовим записом про шлюб (а. с. 7, 8). 
Спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована і фактично проживала разом із ОСОБА_4 в селі Мокрець Ковельського району Волинської області (а. с. 32).
Заповіту за життя ОСОБА_2 не складала, свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені спадкові земельні ділянки після її смерті не видавалося (а. с. 31, 91 на звороті - 92).
Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.
З огляду на вказане, позивачка ОСОБА_1 як дочка спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .
Постановою приватного нотаріуса від 16 квітня 2026 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності та їхню належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а. с. 12).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 115/2025 до майна померлої ОСОБА_2 (а. с. 29-96), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 немає, свідоцтва про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видані позивачці.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті її матері та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, – 827 гривень 74 копійки; стягнути з відповідача в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову, – 827 гривень 74 копійки.
На підставі викладеного, статей 392, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на три земельні ділянки, загальною площею 0,76 га (з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель – 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства – 0,51 га, в тому числі ріллі – 0,71 га, під будівлями – 0,05 га), які розташовані на території Мокрецької сільської ради Турійського (тепер – Ковельського) району Волинської області, належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ ТР-97 від 02 червня 1997 року та передані в дар ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 17 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за Р№1105. 
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 827 (вісімсот двадцять сім) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки, сплачений відповідно до квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» № 3035-3532-9218-8209 від 03 травня 2026 року на рахунок № UA118999980313191206000003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турiйськ/22030101.
Стягнути з Турійської селищної ради в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 827 (вісімсот двадцять сім) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
Представниця позивачки: ОСОБА_5 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Турійська селищна рада, адреса місця знаходження: майдан Центральний, 1, селище Турійськ, Ковельський район, Волинська область, код ЄДРПОУ 04333052.
Представник відповідача: Безсмертний Олексій Миколайович, адреса місця знаходження: майдан Центральний, 1, селище Турійськ, Ковельський район, Волинська область.
Повне рішення складене 08 червня 2026 року.

Головуючий