14.05.2026 Справа № 756/4146/26
Унікальний номер 756/4146/26
Провадження номер 2/756/5358/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Бондаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ: 

Короткий зміст позовним вимог
У березні 2026 року позивач ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 010/6597/82/1441876 від 10 листопада 2022 року у розмірі 115861,41грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог вказували, що 10 листопада 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття карткового рахунку та надання кредитних коштів № 010/6597/82/1441876, відповідно до умов якого відповідачу надані кредитні кошти в межах встановленого поточного ліміту в сумі 100000,00 грн. 
20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 .
В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 115861,41 грн, яка складається з наступного: 100000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 15861,41 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.
Рух справи
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2026 року головуючим суддею визначено суддю Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 14 травня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання 14 травня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач в судові засідання, призначені на 14 травня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 10 листопада 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/6597/82/1441876.
Відповідно до п.п.2.1,2.2.1 договору позичальнику встановлений поточний ліміт в 100000,00 грн в межах максимального кредитного ліміту 500000,00 грн.
Строк кредитування становить 48 місяців, що починається з дати надання кредиту (п.п.2.3 договору).
Відповідно до 2.4 договору проценти за користування кредитом протягом строку кредитування та у разі неповернення кредиту в т.ч. недозволеним овердрафтом - фіксована, становить 42,0 % річних.
Між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» 20 грудня 2022 року укладено Договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 2.4 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр боржників доповнює, а не змінює попередній.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F від 20 грудня 2012 року, ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором № № 010/6597/82/1441876 від 10 листопада 2022 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 115861,41 грн. 
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/6597/82/1441876 від 10 листопада 2022 року становить 115861,41 грн, з яких: 100000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 15861,41 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС», як правонаступника в загальному обсязі 115861,41 грн.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до платіжної інструкції позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 3328,00 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).
Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір №26/11/2025 про надання правничої допомоги від 26 листопада 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та АБ « Титаренко Лігал груп».
Відповідно до п.п. 1.1. виконавець за дорученням клієнта зобов`язується в порядку та у спосіб передбачений законом, надавати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. 
Сторони в п.п. 4.1. Договору визначили, що вартість години роботи адвокатського бюро становить 1500,00 грн.
Загальна вартість наданої правничої допомоги визначається за результатами виконання доручення /замовлення та оформлюється у формі Акту наданих послуг. Оплата правничої допомоги здійснюється на рахунок адвокатського бюро (п.4.2).
Такождолучено замовлення №1747 від 06 лютого 226 року; Акт виконаних робіт до замовлення й платіжна інструкція від 09 лютого 2026 року про сплату ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» на рахунок АБ « Титаренко Лігал груп» 7500,00 грн за замовленням №1747. 
Враховуючи категорію справи, задоволення позовних вимог, обсяг фактичних витрат понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг зі складання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 611, 651 ч.2, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 010/6597/82/1441876 від 10 листопада 2022 року в розмірі 115861,41 грн, витрати зі сплати судового збору 3328,00 грн та витрати на правничу допомогу 7500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС»,код ЄДРПОУ - 39508708, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-42;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 14 травня 2026 року.

Суддя І.С. Шролик