Справа № 204/1057/26
Провадження № 2/204/2172/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 травня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючої       судді Токар Н.В.,
за участю секретаря     Павлюк Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1513-8579 від 17.02.2025 року в розмірі 73 266,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 24 819,20 грн.; заборгованість за нарахованими процентами – 35 997,45 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 12 450,00 грн.; та відшкодувати судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 17.02.2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1513-8579. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A3414, для підписання Кредитного договору №1513-8579 від 17.02.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 20 000,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; промо-ставка – 0,70 % в день; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка - 1.00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 0.74 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Також Додатковою угодою №1 від 10.03.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1513-8579 від 17.02.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 900,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1. Позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1513-8579 від 17.02.2025 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Проте, відповідач отримавши кредитні кошти, у встановлений строк такі кошти не повернув та не сплатив його складові. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 73 266,65 грн., тому, позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. 
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 10 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження; ухвалено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. 
З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 
З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.
05 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача – адвокатом Максимівим В.М. подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх заперечень адвокат зазначає наступне. По-перше, матеріали справи не містять жодного підтвердження отримання саме ОСОБА_1 та застосування ним при укладенні цього договору одноразового ідентифікатора. Позивачем не доведено належним чином, що номер телефону, який вказаний у позовній заяві та на який нібито був відправлений одноразовий ідентифікатор A3414 для підписання кредитного договору та А 7550 – для підписання додаткової угоди, дійсно належить Відповідачу, а не іншій особі. По-друге, наданий позивачем лист ТОВ «Контактовий Дім» не є належним доказом для підтвердження факту надання і, відповідно, отримання Відповідачем грошових коштів на виконання умов кредитного договору № 1513-8579 від 17.02.2025 року. Також, Позивачем не надано платіжну інструкцію, на підставі якої мав відбуватись переказ коштів надавачем платіжних послуг. Жодних належних доказів, які підтверджують видачу кредитних коштів позичальнику (первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») за кредитним договором від кредитора до позовної заяви долучено не було. По-третє, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що Позивач здійснив нарахування Відповідачу комісії відповідно до п. 4.7. кредитного договору в розмірі 3735.00 грн. В кредитному договорі Позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які фінансовою установою встановлена комісія, а тому положення вказаного кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію (без зазначення переліку дій банка, які входять до її складу) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». По-четверте, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» нарахувало ОСОБА_1 проценти за ст. 625 ЦК України в розмірі 12 450,00 грн. Відповідач вважає здійснення такого нарахування неправомірним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір було укладено 17 лютого 2025 року. На момент виникнення спірних правовідносин є чинними положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону N 2120-IX. Тому нарахування Позивачем процентів за ст. 625 ЦК України в розмірі 12 450,00 грн. є неправомірним. Окрім того, представником відповідача надано власний розрахунок заборгованості за процентами (в разі укладення ним кредитного договору), що складав би 27 201,88 грн., за тілом кредиту – 18 507,20 грн., а тому, з урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що позичальника ОСОБА_1 ознайомлено із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» (а.с.25-33), які підписані позичальником 17.02.2025 року електронним цифровим підписом відтвореним одноразовим ідентифікатором «А3414».
17.02.2025 року ОСОБА_1 ознайомився із суттєвими умовами кредитування у зв`язку із чим підписав паспорт споживчого кредиту в якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.35-37, 38-62).
Судом встановлено, що 17.02.2025 року о 12 год. 13 хв. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1513-8579 (а.с.13-24).
Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати  ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 20 000 грн.; строк кредитування – 365 днів до 16.02.2026 року; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; промо-ставка – 0,70 % в день; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка - 1.00 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 0.74 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту.
У якості додатку до договору про відкриття кредитної лінії №1513-8579 від 17.02.2025 року сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (а.с. на звороті 33-34).
Зазначений кредитний договір та додатки до нього підписані позичальником ОСОБА_1 електронним цифровим підписом відтвореним шляхом введення одноразового ідентифікатора А3414.
У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір та інші його складові були укладені в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію".
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. 
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою від 10.03.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1513-8579, Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 900 грн. на строк – 365 днів зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1,00% в день та зі сплатою комісії в розмірі 15,00% від суми додаткових коштів наданих відповідно до додаткової угоди у кредит (а.с. на звороті 67-69). У якості додатку до такої додаткової угоди сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (а.с.70).
Зазначену додаткову угоду до договору та додатки до неї підписані позичальником ОСОБА_1 електронним цифровим підписом відтвореним шляхом введення одноразового ідентифікатора А7550.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс», на виконання умов Договору №1513-8579 від 17.02.2025 року, перерахувало 17.02.2025 року  ОСОБА_1 на особистий електронний платіжний засіб, зазначений позичальником у кредитному договорі, № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 20 000 грн.; на виконання умов додаткової угоди від 10.03.2025 року того ж дня перерахувало 4 900 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , який вказано ОСОБА_1 у договорі.
Відповідне підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.71) та довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» за вих. №17303 від 30.10.2025 року (з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.) (а.с.62-66).
Таким чином, Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Судом враховано, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
У відповідності до частини першої статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто і в такому разі Відповідач має прийняти виконання зобов`язання за Кредитним договором, запропоноване за Позивача третьою особою.
Встановлено, що Кредитодавець ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконав взяті у кредитному договорі та додатковій угоді до нього на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши на рахунок Відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 кредитні кошти, а саме: 17.02.2025 року в розмірі 20 000 грн. та 10.03.2025 року в розмірі 4 900 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №1513-8579 від 17.02.2025 року, заборгованість  ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 22.10.2025 року становить 73 266,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 24 819,20 грн.; заборгованість за нарахованими процентами – 35 997,45 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 12 450,00 грн. (а.с.72-75).
Також із зазначеного розрахунку вбачається, що позичальник ОСОБА_1 частково сплачував кредитну заборгованість, що підтвердив і його представник – адвокат Максимів В.М. у відзиві на позовну заяву.
Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Так, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів.
У свою чергу позичальник  ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує та допустив заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 73 266,65 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 24 819,20 грн.; заборгованість за нарахованими процентами – 35 997,45 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 12 450,00 грн.
Виходячи з вищенаведеного слідує, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і  ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
З умовами кредитування, у тому числі щодо нарахування відсотків за користування кредитом відповідач був ознайомлений.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник  ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно останнім не сплачується.
Отже, позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості за тілом кредитного договору та відсотками за користування такими кредитними коштами є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 60 816,65 грн. з яких: заборгованість за кредитом – 24 819,20 грн.; заборгованість за нарахованими процентами – 35 997,45 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 12 450 грн., слід зазначити наступне.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 вказав, що з аналізу положень пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача 12 450 грн. процентів річних, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України у період дії в Україні воєнного стану.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 209,98 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1513-8579 від 17.02.2025 року в розмірі 60 816 (шістдесят тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 65 (шістдесят п`ять) коп. з яких: заборгованість за кредитом – 24 819 (двадцять чотири тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн. 20 (двадцять) коп.; заборгованість за нарахованими процентами – 35 997 (тридцять п`ять дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 45 (сорок п`ять) коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2 209 (дві тисячі двісті дев`ять) грн. 98 (дев`яносто вісім) коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ – 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, м.Київ, 01133) 
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Суддя        Н.В. Токар