ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/171/26 Справа № 705/6739/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 травня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 28 жовтня 2025 року о 06 год. 53 хв. в місті Умань, по вулиці Михайлівській, керував автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нечітка мова. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проходити відмовився, чим порушив п.2.5. «Правил дорожнього руху України» (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, що судом першої інстанції не доведено факт керування ним транспортним засобом.
Також, стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували, що саме він керував транспортним засобом у момент, зазначений у протоколі.
Вважає, що на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано зупинки транспортного засобу під його керуванням, та який не є безперервним, що суперечить вимогам наказу МВС №1026 від 18.12.2018.
Вказує на те, що відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля відсутній взагалі, що унеможливлює встановлення фактичних обставин.
Отже, вважає відеозаписи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, недопустимими доказом.
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Стверджує, що навпаки він наполягав на його проходження з метою спростування сумнівів поліцейського щодо його нетверезості.
Вказує на те, що під час спілкування з поліцейськими, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання працівників поліції та лікарів, вважає, що його поведінка цілком відповідала обстановці.
Також зазначає, що він повідомляв поліцейських і лікаря про те, що не має фізичної можливості продути прилад Драгер, оскільки має хронічну хворобу - бронхіальну астму ІІ ступеню, але цей факт останніми було проігноровано.
На думку апелянта, його огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496456 від 28 жовтня 2025 року, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами. 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким водій ОСОБА_1 від огляду з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.
Направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2025
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що підписаний черговим лікарем, що проводив медичний огляд ОСОБА_2 за № 2077 від 28 жовтня 2025 року о 07 год. 40 хв., за результатами якого ОСОБА_1 відмовився від відповідного огляду.
Також суддя районного суду, як наказ винуватості особи, обґрунтовано послався на відеозапис з нагрудних відео камер поліцейських, на якому зафіксовано факт вчиненого правопорушення.
Даний відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційним судом, було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, але ОСОБА_1 , будучі повідомленим про дату та час розгляду справи, не скористався своїми правами. 
Отже розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апелянта з приводу переривання відеозапису з нагрудних камер поліцейських не є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі, адже наявними записами зафіксовані фактичні дані, що потребують доказування у справі про адміністративне правопорушення: наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.
Апеляційним судом критично оцінені доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки з фактичних даних, що містяться у відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, випливає, що той під час складання протоколу про адміністративне правопорушення визнавав обставини керування ним транспортним засобом.
Зміна позиція апелянта щодо цих обставин в суді не є безумовною підставою для скасування постанови судді.
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним судом не встановлено провокування працівниками поліції ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, внаслідок чого відповідні доводи останнього в апеляційній скарзі є безпідставними.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук