УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/5783/24 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М. 
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого  Павицької Т.М.,
суддів   Шевчук А.М., Талько О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі цивільну справу №295/5783/24 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Автокапітал+» про визнання правочинів недійсними, витребування майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2025 року,  ухвалене під головуванням судді Зосименко О.М. у м. Житомирі, 
в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та з врахуванням збільшення позовних вимог просив визнати недійсними: договір комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022, укладений між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_1 , акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022; акт приймання – передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022; договір купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 року укладеного між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_2 ; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб Hyundai Santafe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в. В обґрунтування позову вказував, що 15 січня 2022 року між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_1 було укладено договір комісії №7990/12/1/004744, згідно умов якого, ТОВ «Автокапітал+» зобов`язується за дорученням ОСОБА_1 за комісійну плату вчинити за рахунок ОСОБА_1 від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору KMHSW81UBGU534445, 2015 р.в. за ціною узгодженою сторонами, а саме 5 000,00 грн. Проте, позивач вказував, що даний договір він не підписував. Надалі, після укладення договору комісії, між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 року. Оскільки позивач договір не підписував і не уповноважував на відчуження авто, вважає що авто має бути повернуто законному володільцю. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що договір комісії від 15.01.2022 не містить підпису ОСОБА_1 , що свідчить про неукладеність ним цього правочину у розумінні ст. 205,207,639 ЦК України. Відсутність підпису означає, що позивач не надавав своєї волі на укладення договору, а отже договір не може створювати для нього жодних правових наслідків. Таким чином, посилання іншої сторони на цей документ , як на належний доказ передачі чи відчуження транспортного засобу є необґрунтованими та юридично неспроможними. Відповідачі у справі не надали суду першої інстанції оригінали оспорюваних договір, що свідчить про свідоме ухилення від виконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів, та як наслідок не було проведено судової почеркознавчої експертизи.. Незважаючи на вищевказане, суд першої інстанції залишив поза увагою зазначену обставину, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин справи та порушення вимог ст. 76,81,89 ЦПК України. Крім того, суд першої інстанції протиправно прийняв до розгляду відзив на позовну заяву з доданими до нього копіями письмових доказів з порушенням строку подання заяви по суті справи. Будь –яких доказів поважності причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву до суду ОСОБА_2 та його представником не надано.. суд першої інстанції неправомірно поклав в основу судового рішення копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 17.06.2022 у кримінальному провадженні №12022060000000247 від 14.06.2022, адже це суперечить правовій позиції Касаційного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №822/551/18. Отже, ОСОБА_2 придбав транспортний засіб нібито на законних підставах, однак насправді- на підставі документів, що мають ознаки підроблення.
30 листопада 2025 року на адресу Житомирського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01.10.2025 залишити без змін. У відзиві зазначає, що рішення суду відповідає обставинам справи. Вказує, що договір комісії підписаний саме ОСОБА_1 , доказів протилежного позивачем не доведено жодним доказом. Зазначає, що у суді першої інстанції встановлено, що фактично автомобіль придбано за 17900 доларів США. Не відповідає дійсності посилання позивача, на те, що відповідач ухиляється від надання договору комісії. Так, в судовому засіданні по справі №296/6786/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортний засіб було оглянуто договір комісії. На момент розгляду даної справи, оригінал договору комісії неможливо знайти. Жодних доказів про те, що відповідачі не підписували договір купівлі-продажу рухомого майна позивачем не надано. Із показань ОСОБА_1 вбачається, що факт незаконного заволодіння транспортними засобами відсутній, оскільки ОСОБА_1 особисто уповноважив ОСОБА_4 реалізувати належний йому легковий автомобіль.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 15 січня 2022 року між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_1 було укладено договір комісії №7990/12/1/004744 за умовами якого, комісіонер (ТОВ «Автокапітал+» ) зобов`язується за дорученням комітента ( ОСОБА_1 ) за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або кілька правочинів щодо продажу транспортного засобу Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в., свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , за ціною – 5 000 грн. (п.1.1. договору комісії).
15 січня 2022 року складено акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 та акт приймання – передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022, згідно якого, ТОВ «Автокапітал+» передано автомобіль Hyundai Santafe № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в.
28 квітня 022 року між ТОВ «Автокапітал+» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745, за умовами якого Товариство відчужило на користь ОСОБА_2 автомобіль Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , який зареєстрований за комітентом за договором комісії, за ціною – 5 000,00 грн. (п.1.1 договору купівлі продажу).
Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС від 12.04.2024 року № 31/967А3-10301-2024 щодо надання інформації про власника транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в. – актуальним власником авто є ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7990/22/1/004745 від 15.01.2022 та акту приймання – передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають кодифікаційні номери, між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером №7990/22/1/004744 від 15.01.2022, суд обґрунтовував свою позицію тим, що такі акти по своїй суті не є правочинами і можуть бути використані у справі лише в якості доказу виконання або невиконання зобов`язання за договором. Одночасно, в частині позовних вимог про визнання недійсними договору комісії №7990/12/1/004744 від 15.01.2022, договору купівлі-продажу транспортного засобу №7990/22/004745 від 28.04.2022 також відмовлено, оскільки належним способом захисту прав є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про витребування майна, суд дійшов висновку про відсутність підстав для витребування автомобіля у добросовісного набувача на користь позивача.
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18).
Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти (пункти 1, 4 частини другої статті 11 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.
Частиною першою ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Порядком державної реєстрації (переєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів , мотоколясок інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, в редакції постанови Кабінетів Міністрів України №1371 від 23 грудня 2009 року (далі Порядок) встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Відповідно до пункту 7 Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, а також без номерного знака «Транзит» забороняється.
Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспекції, не допускається (п. 8). 
Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі - продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Отже, для одержання у власність автомобіля недостатньо було лише факту укладення договору купівлі-продажу, для виникнення такого права покупець повинен був одержати документ, що посвідчує право власності - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що після укладення договору купівлі-продажу автомобіль марки Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, № кузова НОМЕР_2 , 2015 р.в.  не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та не зареєстрований за ОСОБА_2 .
Сама по собі реєстрація договору купівлі-продажу, не підтверджує виникнення права власності на автомобіль, а тільки містить інформацію про правочин, оскільки згідно із пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Таким чином, спірний автомобіль у власність відповідача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 вбачається, що автомобіль марки Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 з 04.01.2022 року. Копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суду апеляційної інстанції надав представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що свідчить про те, що вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на теперішній час знаходиться у позивача.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.
Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) "де факто" - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) "де юре" -юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.
Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.
Частина перша статті 388 ЦК України стосується випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач).
У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У частині третій цієї статті передбачено самостійне правило: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача в усіх випадках.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2022 року накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку автомобіля «HYNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 , який проведено 04.10.2022, а саме: змив речовини бурого кольору із заднього сидіння, змив із дальніх поличок багажника, змив із обшивки багажника із середини, змив зі полички багажника, змив із пластикових частин із середини багажника, змив із заднього правого сидіння, змив із переднього правого сидіння, змив з заднього лівого сидіння, змив із середини заднього салону, частину картонної коробки із написом «Маестро», частину картонної коробки «Ясенсвіт», коврик чорного кольору з багажника, 3 (три) автомобільні коврики з салону та на автомобіль «HYNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 . Із змісту ухвали вбачається, що 04.10.2022 слідчим СУ ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Лакизюком О.С. згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук автомобіля марки «HYNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 12022060000000306 від 17.07.2022. 
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в апеляційній інстанції підтвердив, що автомобіль «HYNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 у володінні та користуванні у відповідача не перебував та не перебуває.
Колегія суддів вважає, що вироком суду буде вирішено питання щодо автомобіля «HYNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , як речового доказу у кримінальному провадженні № 12022060000000306 від 17.07.2022
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки власником автомобіля «HYNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 є позивач по теперішній час, право власності на автомобіль за договором купівлі- продажу від 28.04.2022 року ОСОБА_2 не набув, автомобіль у володінні та користуванні у останнього не перебуває, та на автомобіль, як речовий доказ накладено арешт у кримінальному провадженні № 12022060000000306 від 17.07.2022 року. 
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).
Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову, однак помилився щодо мотивів такої відмови.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржуване рішення змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
Судові витрати залишити за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції змінено лише мотиви відмови у задоволенні позову, тому питання перерозподілу судових витрат не вирішується апеляційним судом.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Дата складення повного судового рішення 29 травня 2026 року.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді О.Б. Талько

А. М. Шевчук