П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/18870/25	

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.
суддів – Бойка А.В., Тарновецького І.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за позовною заявою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося до суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просить:
- стягнути податкову заборгованість з ФОП ОСОБА_1 , а саме з усіх відкритих рахунків у банках, заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 249 070,92 грн. на бюджетний рахунок UA048999980314060512000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18010300, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК в Херсон обл/ Херсон МФГ/18010300; заборгованість єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 1299,18 грн., на бюджетний рахунок UA918999980314080699000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18050400, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК в Херсон обл./ Херсон МТГ/18050400.
В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі посилається на норми Податкового кодексу України (далі - ПК України), які зобов`язують платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також встановлюють обов`язок органу державної податкової служби надсилати (вручати) податкову вимогу, у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки.
Контролюючий орган зазначає, що у зв`язку із несплатою платником податків узгоджених податкових зобов`язань, відповідачу була направлена податкова вимога форми «Ф» №0003150-1302-2122 від 05.07.2024.
За твердженнями позивача, приписи даної вимоги платником податків не виконані, податковий борг у добровільному порядку не погашений, а тому відповідно до підпунктів 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, у контролюючого органу є право стягнути податковий борг у судовому порядку. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - задоволено.
Стягнуто податкову заборгованість з ФОП ОСОБА_1 , а саме з усіх відкритих рахунків у банках, заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 249 070,92 грн. на бюджетний рахунок UA048999980314060512000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18010300, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК в Херсон обл. / Херсон МФГ/18010300; заборгованість єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 1299,81 грн. на бюджетний рахунок UA918999980314080699000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18050400, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК в Херсон обл./ Херсон МТГ/18050400.
Не погодившись з таким рішенням ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на ухвалення судом першої інстанції рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та за неправильного встановлення обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Мотивуючи позицію про помилковість висновків суду першої інстанції апелянт наполягає на відсутності доказів вручення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, що в свою чергу свідчить про те, що податкове зобов`язання не набуло статусу узгодженого, тобто, статусу податкового боргу.
Як пояснює позивач, з березня 2022 року по теперішній час він безперервно та законно проживає на території Федеративної Республіка Німеччина, що свідчить про неможливість отримання кореспонденції за адресою, на яку була направлена вимога, а саме: АДРЕСА_1 . 
Також апелянт зазначає про те, що територія м. Херсон за вказаною адресою знаходиться під безперестанним ворожим обстрілом та заборонена для відвідування цивільних осіб, у зв`язку з чим, на переконання апелянта, контролюючий орган мав би використовувати альтернативні способи сповіщення, зокрема, електронний кабінет платника податків, проте обрав направлення засобами поштового зв`язку.
За таких підстав, апелянт наголошує на тому, що у контролюючого органу відсутнє право на звернення до суду в порядку підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, із позовом про стягнення податкового боргу.
Окрім цього, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що податкові повідомлення-рішення на суму 167 030,50 грн. та на суму 77 091,00 грн.,(які в тому числі складають борг) були винесені з порушенням норм матеріального права, оскільки контролюючим органом не враховане право на 100 % пільгу у період окупації м. Херсон (березень-грудень 2022 року) згідно з пп. 69.22 ПКУ; а також неправильно визначений об`єкт оподаткування (нарахування здійснювалося на площу 5 139,40 кв. м., тоді як фактична частка у власності апелянта, починаючи з 13.12.2021 становить лише 50/100, а до 13.12.2021 частка становила 58/100).
Таким чином, на переконання апелянта, заявлений позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які узгоджуються із позицією суду першої інстанції, зазначає про безпідставність поданої скарги. Позивач зауважує на тому, що платник податків податкові повідомлення-рішення та вимогу у судовому та адміністративному порядку не оскаржував. Зазначає, що повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваному рішенні, вважає його законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а рішення суду - залишити без змін.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року, з метою дотримання прав та гарантій апелянта на всебічний та об`єктивний розгляд справи, судом апеляційної інстанції витребувано у ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі пояснення стосовно таких питань:
1) зобов`язано ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надати пояснення з приводу формування нових податкових повідомлень-рішень;
2) чи відкликалася податкова вимога від 05.07.2024 на суму 250 370,73 грн.
Витребувані докази запропоновано надати у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду.
11 червня 2026 року на виконання ухвали суду апеляційної інстанції ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направило додаткові пояснення у справі, якими повідомило про те, що податкова вимога від 05.07.2024 №0003150-1302-2122 відкликана 14.05.2026. 
Також контролюючий орган повідомив, що у ФОП ОСОБА_1 станом на 05.06.2026 відсутній податковий борг.
Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований Херсонською міською радою Херсонської області 02.04.2009 за №24990000000030251, взятий на облік до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонська ДПІ за №63316.
Відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість перед бюджетом ФОП ОСОБА_1 становить 250 370,73 грн. 
Заборгованість податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010300) в розмірі 249 070,92 грн. виникла, починаючи з 26.06.2024 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно: податкового повідомлення-рішення (форма Ф) № 0002607-2403-2103- UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 167 030,50 грн.; податкового повідомлення-рішення (форма UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 77 091,00 грн.; - податкового повідомлення-рішення (форма UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 1 313,54 грн.; податкового повідомлення-рішення (форма UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 3 637,50 грн.; 'D') № 0002609-2403-2103- 'Ф') № 0002606-2403-2103- 'Ф') № 0002608-2403-2103- З урахуванням переплати в сумі 1,62 грн, залишок непогашеного податкового боргу становить 249 070,92 гривень.
Також заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб (КБК 18050400) в розмірі 1299,81 грн. виникла, починаючи з 20.03.2022 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно: заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1421035109273 від 07.07.2014 з терміном сплати: - 20.03.2022 на суму 1300,00 гривень. З урахуванням переплати в сумі 0,19 грн, залишок непогашеного податкового боргу становить 1 299,81 гривень.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми “Ф” № 0003150-1302-2122 від 05.07.2024, яку направлено 08.07.2024 на адресу відповідача: пров.Південний,16, м.Херсон, 73002, але не отримане ним та повернуте із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується Довідкою АТ «Укрпошта» Ф 20 до поштового відправлення від 25.07.2024 (а.с. 13).
Оскільки відповідач у встановлений ПК України строк, не сплатив податковий борг, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Тому, враховуючи направлення податковим органом платнику податків податкової вимоги та непогашення останнім заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення відповідно до положень пункту 87.11 статті 87 ПК України, з заявленої суми податкового боргу. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 14.1.137 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.
Згідно пункту 15.1. статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 54.1. статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 56.11. статті 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Згідно пункту 57.1. статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Положення підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачають, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до пункту п.59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Підпункт 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Пункт 59.5 статті 59 ПК України передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. 
Підпункт 20.1.34. пункту 20.1 статі 20 ПК України визначає право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.
Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 60 днів після направлення платникові податків податкової вимоги.
Як мовилося вище, контролюючий орган, звертаючись з цим позовом стверджує, що заборгованість ФОП ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010300) в розмірі 249 070,92 грн. виникла, починаючи з 26.06.2024 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно: податкового повідомлення-рішення (форма Ф) №0002607-2403-2103- UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 167 030,50 грн.; податкового повідомлення-рішення (форма UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 77 091,00 грн.; - податкового повідомлення-рішення (форма UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 1 313,54 грн.; податкового повідомлення-рішення (форма UA65100150000057191 від 12.04.2024 на суму 3 637,50 грн.; 'D') № 0002609-2403-2103- 'Ф') № 0002606-2403-2103- 'Ф') № 0002608-2403-2103- З урахуванням переплати в сумі 1,62 грн, залишок непогашеного податкового боргу становить 249 070,92 грн.
Окрім цього, заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб (КБК 18050400) в розмірі 1299,81 грн. виникла, починаючи з 20.03.2022 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно: заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1421035109273 від 07.07.2014 з терміном сплати: - 20.03.2022 на суму 1300,00 гривень. З урахуванням переплати в сумі 0,19 грн, залишок непогашеного податкового боргу становить 1 299,81 грн.
Контролюючим органом податкова вимога форми «Ф» № 0003150-1302-2122 від 05.07.2024, направлена 08.07.2024 на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , але не отримане ним та повернуте із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується Довідкою АТ «Укрпошта» Ф 20 до поштового відправлення від 25.07.2024. 
Наведене свідчить про те, що поштове відправлення не отримане платником податків.
Колегія суддів також звертає увагу на той факт, що доказів належного сповіщення платника податків про утворення заборгованості зі плати податку контролюючий орган ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надав та матеріали справи таких доказів також не містять.
Оскільки податкові документи відповідач не отримав, твердження контролюючого органу про те, що нараховані грошові зобов`язання є узгодженими, колегія суддів вважає безпідставними. 
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України критеріями правомірності рішення, дії /бездіяльності суб`єкта владних повноважень є, зокрема прийняття владним суб`єктом рішення, вчинення дії /бездіяльності з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.
Повноваження контролюючого органу щодо здійснення адміністрування податків, зборів, обов`язкових платежів спрямовані на забезпечення виконання кожним конституційного обов`язку сплатити податки, збори, обов`язкові платежі в установлених законом розмірах, порядку та строки. Неповідомлення ж особі про визначене їй за результатами податкового контролю податкове зобов`язання не відповідає меті, з якою таке повноваження надано.
Також колегія суддів враховує, що згідно наданих 11.06.2026 на виконання ухвали суду апеляційної інстанції пояснень, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомило про те, що податкова вимога від 05.07.2024 №0003150-1302-2122 відкликана 14.05.2026. 
Також контролюючий орган повідомив, що у ФОП ОСОБА_1 станом на 05.06.2026 відсутній податковий борг.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення з ФОП ОСОБА_1 в судовому порядку податкового боргу у заявленому розмірі.
Враховуючи, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат, слід указати таке.
Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати у відповідній частині, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ФОП ОСОБА_1 слід стягнути суму судового збору, яка сплачена за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції в сумі 4506,67 грн.
Так, приписи пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України визначають, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи, що суд неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року - скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ 43995495) на користь Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 4506,67 грн. (чотири тисячі п`ятсот шість гривень 67 коп.).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя І. І. Тарновецький