Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
29 травня 2026 року № 520/3454/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі по тексту – відповідач, ЦВЛК), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – третя особа), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної ВЛК ЗСУ, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025, яким скасовано постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 64 від 18.08.2022.
Позовні вимоги мотивовано тим, що до Господарського суду Харківської області за місцем роботи позивача надійшло розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4822/ВВОБ від 12.12.2025, яким його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_4 без зазначення належних на те підстав та потреби. Для з`ясування підстав для видачі зазначеного розпорядження 31.12.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із запитом стосовно надання пояснень щодо обґрунтованості розпорядження та виклику його до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 9/ВВОБ від 02.01.2026 надано відповідь на вказаний запит від 31.12.2025, в якій вказано у якості підстави для видачі розпорядження № 4822/ВВОБ від 12.12.2025 та виклику до ТЦК та СП протокол засідання штатної військово-лікарської комісії, а саме Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, № 2025-1022- 1015-2909-0 від 22.10.2025. 
Вважаючи протокол засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної ВЛК ЗСУ № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025 протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Представник відповідача, у встановлений судом строк, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.
Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
З позовної заяви судом встановлено, що до Господарського суду Харківської області за місцем роботи позивача надійшло розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4822/ВВОБ від 12.12.2025, яким його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Для з`ясування підстав для видачі зазначеного розпорядження 31.12.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із запитом стосовно надання пояснень щодо обґрунтованості розпорядження та виклику його до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 9/ВВОБ від 02.01.2026 надано відповідь на вказаний запит від 31.12.2025, в якій вказано у якості підстави для видачі розпорядження № 4822/ВВОБ від 12.12.2025 та виклику до ТЦК та СП протокол засідання штатної військово-лікарської комісії, а саме Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, № 2025-1022- 1015-2909-0 від 22.10.2025.
Вищевказаним протоколом Центральної ВЛК ЗСУ визначено наступне: « 1) Враховуючи невідповідність діагнозу, зазначеного у довідці ВЛК від 18.08.2022 № 64 вимогам пункту «а» статті 52 Розкладу хвороб, постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлену довідкою ВЛК від 18.08.2022 № 64 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1974 року народження, прийняту на підставі статті 52-а графи II Розкладу хвороб у формулюванні “непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку” – СКАСУВАТИ. 2) Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1974 року народження, підлягає контрольному обстеженню та медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно вимог Положення.».
Не погоджуючись з протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної ВЛК ЗСУ № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Частиною 2 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Згідно з частиною 1 статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерством оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402) (тут і далі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За правилами п.1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.
До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України (абз. 15 п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу I Положення № 402).
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. 
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Зміст пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 вказує на те, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК може прийняти постанову про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.
Пунктом 20.2 глави 20 розділу II Положення № 402 передбачено, що постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
За обставин цієї справи ОСОБА_1 проходив медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою якої, оформленої довідкою № 64 від 18.08.2022, він визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Натомість ця постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 скасована протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної ВЛК ЗСУ № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025.
Надаючи оцінку доводам позову про протиправність рішення ЦВЛК, суд зазначає, що за приписами підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Як передбачено пунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402, ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 2.4.6 глави 2 розділу І Положення №402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Відповідно до Рішення Ради з національної безпеки і оборони України від 30.08.2023, введеного в дію Указом Президента України від 12.09.2023 за № 576/2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», у ЦВЛК ЗС України створено робочу групу з перевірки обґрунтованості рішень військово-лікарських комісій щодо визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану.
Відповідно до абзацу четвертого до пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 за №1317, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Згідно з пунктом 3.1 глави 3 розділу II Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
Пунктом 3.2. глави 3 розділу II Положення № 402 встановлено, що військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Пунктом 5.1 глави 3 розділу II Положення № 402 на кожного кандидата заводиться Картка обстеження та медичного огляду (додаток 13).
Згідно з формою Картки обстеження та медичного огляду в останній, зокрема, повинна міститися наступна інформація: фотокартка скріплюється гербовою печаткою закладу охорони здоров`я, Результати додаткових методів обстеження, діагноз, підписи та прізвища ВЛК, скріплені печаткою.
Аналіз наведених норм Положення №402 дає підстави для висновку, що ЦВЛК як керівний орган із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України має повноваження переглядати, скасовувати, затверджувати постанови нижчих ВЛК. Рішення про необґрунтованість застосування статті Розкладу хвороб та призначення повторного огляду перебуває в межах компетенції ЦВЛК.
Підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення). Хоч цей пункт прямо не стосується форми рішень ЦВЛК при перегляді постанов ВЛК нижчого рівня, проте він підкреслює загальну вимогу до формалізації рішень військово-лікарських комісій.
ЦВЛК у таких відносинах при прийнятті рішень зобов`язана діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Цей принцип закріплений у частині другій статті 19 Конституції України та є одним із критеріїв при перевірці адміністративним судом правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу, що при розгляді цієї справи судом не досліджується медичний критерій (стосовно діагнозу та його правомірності, а також придатності до військової служби), а лише перевіряється юридична процедура прийняття рішення відповідачем за результатами перегляду рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Суд не заперечує наявності у відповідача повноважень на перегляд та скасування постанови нижчої ВЛК, однак таке має відбуватися з дотриманням процедури прийняття відповідного рішення.
Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 щодо судового контролю за рішеннями ВЛК зазначив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, однак суд не може оцінювати обґрунтованість самого діагнозу або висновку про придатність/непридатність.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 відповідно до якої, питання визначення наявності чи відсутності певного діагнозу та придатності особи до військової служби належать до дискреційних повноважень ВЛК, однак суд при розгляді спору вправі перевіряти законність такого рішення в межах дотримання процедури його прийняття та належності його обґрунтування.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 у справі № 200/3265/21-а наголосив, що дискреційні повноваження органу не є необмеженими та не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку діяти обґрунтовано, добросовісно та мотивовано.
Подібний висновок Верховний Суд висловив у постанові від 16.04.2025 по справі № 160/31586/23 де вказав, що хоча питання придатності до військової служби належать до дискреційних повноважень ВЛК, суд вправі перевіряти дотримання процедури прийняття рішення та вимог Положення № 402, а рішення ВЛК має бути належним чином мотивованим
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Відтак, суд зазначає, що до його повноважень не належить надання оцінки медичній документації, визначення діагнозу та відповідності йому конкретній статті Розкладу хвороб.
Як убачається зі змісту оскаржуваного рішення, Центральна ВЛК ЗСУ дійшла висновку про невідповідність діагнозу, зазначеного у довідці ВЛК від 18.08.2022 № 64, вимогам пункту «а» статті 52 графи II Розкладу хвороб та скасувала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Разом із тим, оскаржуване рішення не містить детальний опис належного мотивування причин невідповідності встановленого діагнозу вимогам Розкладу хвороб, не містить посилань на конкретні результати обстежень або висновки спеціалістів, які б спростовували висновки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не містить відомостей про допущені порушення під час проведення первинного медичного огляду.
Фактично Центральна ВЛК обмежилась формальним посиланням на «невідповідність діагнозу» без наведення належних мотивів такого висновку, що не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень.
Хоча скасування постанови № 64 від 18.08.2022 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , як слідує з витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної ВЛК ЗСУ № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025, зумовлене сумнівами щодо об`єктивності або повноти раніше проведеного обстеження та встановленого діагнозу, суду не надано докази направлення позивача на контрольне обстеження та медичний огляд. Прийняття рішення про скасування постанови нижчої ВЛК лише на підставі «картки обстеження та медичного огляду», без аргументації висновків, покладених в основу рішення, є порушенням принципів повноти та всебічності медичної експертизи. Посилання у пункті 2 рішення ЦВЛК на необхідність медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 лише підтверджує, що ЦВЛК не мала достатніх даних для остаточного висновку.
Отже, враховуючи принцип юридичної визначеності та право на оскарження, ЦВЛК, переглядаючи постанову ВЛК, повинна надавати свій висновок у формі, яка забезпечує: мотивованість - чітке обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на медичні документи, норми законодавства та результати власного огляду (за наявності); викладення всіх обставин та аргументів, тобто повний аналіз матеріалів справи, виявлених порушень (якщо такі були), а також причини, чому попередня постанова ВЛК визнається недійсною або такою, що потребує перегляду; зрозумілість, щоб особа, щодо якої він прийнятий, могла зрозуміти суть рішення та його правові наслідки. Натомість ці вимоги у розглядуваному випадку не дотримано; причини та мотиви прийняття відповідачем такого рішення з його змісту незрозумілі. 
Таким чином, аналіз встановлених на підставі досліджених письмових доказів обставин у справі в контексті Положення №402 дозволяє дійти висновку, що Центральна ВЛК ЗСУ, приймаючи рішення про скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 без детального обґрунтування причин для висновку про необґрунтованість застосування пункту «а» статті 52 графи II Розкладу хвороб за карткою обстеження та медичного огляду, без проведення контрольного обстеження, не навела належного та достатнього обґрунтування причин такого скасування, не зазначила конкретних порушень або недоліків первинного медичного огляду, а тому оскаржуване рішення не відповідає чіткості та зрозумілості такого акта, порушує встановлений порядок проведення військово-лікарської експертизи, не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості рішень суб`єктів владних повноважень, а отже є протиправним.
З урахуванням наведеного позов належить задовольнити у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Центральної ВЛК ЗСУ, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025, яким скасовано постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 64 від 18.08.2022.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд висновує, що адміністративний позов позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної ВЛК ЗСУ, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-1022-1015-2909-0 від 22.10.2025, яким скасовано постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 64 від 18.08.2022.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1064,96грн. (тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд.16,м. Київ,01133, ЄДРПОУ 08356179).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 29 травня 2026 року. 
Суддя Бадюков Ю.В.