Справа № 946/7162/25 
Провадження № 2/946/1502/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

29 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Дойчевої М.Ф.,
представника позивача: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть позовної заяви (стаття 175 ЦПК України)

1.1. 11.09.2025 року орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яким просить:
(І) позбавити її батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
(ІІ) стягувати з неї на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина, аліменти з усіх видів її доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.09.2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку дітей, які проживають в сім`ї, що опинилась в складних життєвих обставинах, в службі у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області перебуває дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками дитини є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , але на даний час на території старостинського округу не проживає. Відповідно до характеристики з місця проживання ОСОБА_3 росла в багатодітній неблагополучній сім`ї, де батьки злісно зловживали спиртними напоями, вели аморальний безладний спосіб життя, вихованням дітей не займались, внаслідок чого були позбавлені батьківських прав і ОСОБА_6 далі виховувалась в інтернатному закладі. Має сина ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням якого фактично не займається, веде аморальний спосіб життя, помічена у вживанні спиртних напоїв та можливо наркотичних засобів. Довгий час дитина жила з бабусею, мати влаштовувала свою долю поза життям сина і забрала його тільки після смерті бабусі, проте і зараз безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. На деякий час зійшовшись із жителем села Стара Некрасівка, залишила сина у чужій родині та поїхала в невідомому напрямку. Власниця будинку, стороння людина, наполягає, щоб хлопчика забрали від неї. ОСОБА_6 спочатку обіцяла забрати сина, з часом зовсім перестала відповідати на дзвінки. Коли ще можливо було спілкуватись з ОСОБА_6 в телефонному режимі, при розмові з нею було чути п`яні голоси, шум, звідки можна було зробити висновок, що вона, як і раніше, веде розгульний спосіб життя, доля сина її не хвилює. Лупу ОСОБА_7 закінчив 9 класів Старонекрасівського ЗЗСО, не має паспорта громадянина України, реєстрації місця проживання, ідентифікаційного номера, жити йому ніде. Хлопчик залишився один без засобів для існування. Згідно характеристики Старонекрасівського ЗЗСО, ОСОБА_3 , не приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, не відвідувала батьківські збори, не реагувала на звернення класного керівника, не підтримувала зв`язок зі школою та класним керівником, ніколи не цікавилась навчанням та соціальним життям свого сина. ОСОБА_3 з березня 2025 року проживає і працює у місті Одесі, у вихованні сина участі не приймає. На теперішній час (липень 2025 року) хлопець проживає з матір`ю свого вітчима. Під час бесіди 18.07.2025 року начальника служби у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Арешкіної С.І. та поліцейського офіцера громади ОСОБА_8 з колишнім співмешканцем ОСОБА_3 – ОСОБА_9 останній повідомив, що близько семи років проживав з ОСОБА_3 . Деякий час вони жили в м. Одесі, потім приїхали в с. Стара Некрасівка. Навесні 2025 року ОСОБА_3 поїхала до м. Одеси, а сина ОСОБА_7 залишила з ним, обіцяла забрати після завершення дитиною 9 класу. Наразі ОСОБА_7 закінчив навчання, проте мати його не забирає. На телефонні дзвінки відповідає не завжди, обіцяє забрати ОСОБА_7 , але далі обіцянок діло не йде. Деякий час ОСОБА_9 ще згоден прихистити хлопця у себе з надією, що мати забере його, але не довше, ніж до початку серпня 2025 року. 04.08.2025 року ОСОБА_2 написав заяву про влаштування його до сім`ї патронатного вихователя в зв`язку з тим, що його мати поїхала в невідомому напрямку, його з собою не взяла, він не бажає з нею проживати.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 11.09.2025 року, справа № 946/7162/25 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.22).
2.2. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. від 13.10.2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с.27).
2.3. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с.48).
2.4. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2026 року забезпечено дитині ОСОБА_2 право бути заслуханим під час вирішення спору щодо його виховання (а.с.56).
2.5. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2026 року справу вирішено розглядати на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
2.6. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала у повному обсязі та наполягали на її задоволенні на підставі викладених у ній доводів.
Відповідачка, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надала, відзив на позовну заяву не надіслала.
2.7. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
2.8. Під час розгляду справи здійснювалася повна фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

ІІІ. Оцінка та висновки суду

3.1. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд виходить з такого.
3.2. За змістом статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
3.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
3.4. Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.
3.5. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження №61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19».
3.6. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
3.7. У судовому засіданні встановлено, що 15.09.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 503, який було розірвано заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2012 року (а.с.13, 14).
3.8. Від спільного шлюбу у року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 222 (а.с.9).
3.9. Згідно довідки № 367 від 25.07.2025 року, наданої Старонекрасівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно зареєстрована в АДРЕСА_1 , але на даний час на території старостинського округу не проживає (а.с.12).
3.10. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 898 (а.с.15).
3.11. Відповідно до характеристики з місця проживання, ОСОБА_3 росла в багатодітній неблагополучній сім`ї, де батьки злісно зловживали спиртними напоями, вели аморальний безладний спосіб життя, вихованням дітей не займались, внаслідок чого були позбавлені батьківських прав і ОСОБА_6 далі виховувалась в інтернатному закладі. Має сина ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням якого фактично не займається, веде аморальний спосіб життя, помічена у вживанні спиртних напоїв та можливо наркотичних засобів. Довгий час дитина жила з бабусею, мати влаштовувала свою долю поза життям сина і забрала його тільки після смерті бабусі, проте і зараз безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків: на деякий час зійшовшись із жителем села Стара Некрасівка, залишила сина у чужій родині та поїхала в невідомому напрямку. Власниця будинку, стороння людина, наполягає, щоб хлопчика забрали від неї, але ОСОБА_6 спочатку обіцяла забрати сина, з часом зовсім перестала відповідати на дзвінки. Коли ще можливо було спілкуватись з ОСОБА_6 в телефонному режимі, при розмові з нею було чути п`яні голоси, шум, звідки можна було зробити висновок, що ОСОБА_6 , як і раніше, веде розгульний спосіб життя, доля сина її не хвилює. ОСОБА_10 закінчив 9 класів Старонекрасівського ЗЗСО, не має паспорта громадянина України, реєстрації місця проживання, ідентифікаційного номера, жити йому ніде. Хлопчик залишився один без засобів для існування (а.с.16).
3.12. Згідно характеристики Старонекрасівського ЗЗСО, ОСОБА_3 , не приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, не відвідувала батьківські збори, не реагувала на звернення класного керівника, не підтримувала зв`язок зі школою та класним керівником, ніколи не цікавилась навчанням та соціальним життям свого сина. ОСОБА_3 з березня 2025 року проживає і працює у місті Одесі, у вихованні сина участі не приймає. На теперішній час (липень 2025 року) хлопець проживає з матір`ю свого вітчима (а.с.17).
3.13. Під час бесіди 18.07.2025 року начальника служби у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Арешкіної С.І. та поліцейського офіцера громади ОСОБА_8 з колишнім співмешканцем ОСОБА_3 – ОСОБА_9 останній повідомив, що близько семи років проживав з ОСОБА_3 . Деякий час вони жили в м. Одесі, потім приїхали в с. Стара Некрасівка. Навесні 2025 року ОСОБА_3 поїхала до м. Одеси, а сина ОСОБА_7 залишила з ним, обіцяла забрати після завершення дитиною 9 класу. Наразі ОСОБА_7 закінчив навчання, проте мати його не забирає. На телефонні дзвінки відповідає не завжди, обіцяє забрати ОСОБА_7 , але далі обіцянок діло не йде. Деякий час ОСОБА_9 ще згоден прихистити хлопця у себе з надією, що мати забере його, але не довше, ніж до початку серпня 2025 року (а.с.17а). 
3.14. Під час бесіди 18.07.2025 року начальника служби у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Арешкіної С. І. та поліцейського офіцера громади ОСОБА_8 з сестрою ОСОБА_3 – ОСОБА_11 остання повідомила, що навесні 2025 року ОСОБА_3 поїхала до м. Одеси, а свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила у колишнього співмешканця ОСОБА_9 , обіцяла забрати дитину після закінчення навчального року, проте станом на дату розмови не забрала. На телефонні дзвінки ОСОБА_3 відповідає рідко. Забрати до себе ОСОБА_12 не може, оскільки має двох своїх дітей, розлучена та їй це буде фінансово важко. З телефонних розмов з сестрою ОСОБА_11 зрозуміла, що дитину забирати до м.Одеси вона не планує (а.с.18).
3.15. 04.08.2025 року ОСОБА_2 написав заяву про влаштування його до сім`ї патронатного вихователя в зв`язку з тим, що його мати поїхала в невідомому напрямку, його з собою не взяла, він не бажає з нею проживати (а.с.19).
3.16. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської № 233 від 10.09.2025 року, беручи до уваги ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області як орган опіки та піклування вирішила вважати за доцільне та таке, що відповідатиме інтересам дитини, позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-8).
3.17. Станом на час розгляду справи неповнолітній ОСОБА_2 знаходиться на обліку дітей, які проживають в сім`ї, що опинилась в складних життєвих обставинах, в службі у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.
3.18. У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що навчається у 10 класі Старонекрасівського закладу загальної середньої освіти, проживає у селі Багате у патронатній сім`ї – ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . У домогосподарстві наявні домашні тварини (кіт та собака). Він займається волейболом, бере участь у спортивних змаганнях. У школі найбільше цікавиться предметами «Громадянська освіта», алгебра та геометрія.
З моменту народження і до досягнення дев`ятирічного віку його вихованням займалася прабабуся. Надалі мати ОСОБА_3 забрала його до м. Одеси, де вони проживали разом із її співмешканцем до початку повномасштабної збройної агресії рф. У зв`язку з втратою постійного місця роботи співмешканцем матері, сім`я вимушена була часто змінювати місце проживання в місті Одесі. Згодом мати залишилася проживати зі співмешканцем у м. Одесі, а він був направлений до тітки у с. Стара Некрасівка Одеської області, де перебував близько року; мати іноді телефонувала. Після цього мати знову забрала його до м. Одеси на літній період. У цей час мати та її співмешканець вживали різні речовини, що він особисто спостерігав, перебуваючи на дистанційному навчанні. Згодом вони переїхали до с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області до матері співмешканця. Мати намагалася працювати, однак швидко припиняла трудову діяльність, зловживала спиртними напоями та проводила час у сумнівних компаніях. Після конфлікту зі співмешканцем ОСОБА_3 почала проживати окремо.
У серпні 2025 року він був переданий до патронатної сім`ї. За цей час мати лише епізодично надсилала повідомлення та цікавилася його місцем перебування, однак не виявляла наміру забрати його. Він неодноразово звертався до матері з проханням оформити необхідні документи (паспорт, ідентифікаційний код) для отримання атестата, проте мати не реагувала. Останній телефонний дзвінок від матері відбувся 28.02.2026 року у день його народження, при цьому жодних подарунків чи допомоги він не отримав. Він самостійно виконує навчальні завдання, має намір у майбутньому здобути професію моряка. Патронатна сім`я забезпечує його усім необхідним для життя та розвитку.
Він вважає за доцільне позбавити його матір ОСОБА_3 батьківських прав.
3.19. Відповідачка доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Протягом розгляду справи ОСОБА_3 реальних кроків щодо виховання та утримання дитини не вчиняла. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність відповідних перешкод, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що остання намагалася виконувати батьківські обов`язки належним чином.
3.20. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню сина, не здійснює за ним належний догляд та контроль, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, не цікавиться його здоров`ям, не створює умови для отримання ним освіти, а також не проявляє до нього батьківської уваги та турботи.
Тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком свідомої поведінки та підставою для позбавлення її батьківських прав.
3.21. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що діє в інтересах що діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дітей.
3.22. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами статті 169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.
3.23. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого.
3.24. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
3.25. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
3.26. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
3.27. Стаття 185 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
3.28. Частина перша статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
3.29. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги статті 182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення відповідачки, підлягає задоволенню та стягненню з неї аліментів на утримання ОСОБА_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

ІV. Розподіл судових витрат

4.1. Згідно пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 

В И Р І Ш И В:

1. Позов органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ЄДРПОУ: 04379433, адреса: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, буд.85), що діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина, аліменти з усіх видів її доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.09.2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
4. Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
5. Копії рішення надіслати для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: 	О.І.Бальжик