Справа № 944/1782/26 
Провадження №1-кп/944/1170/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2026	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2026 за №12026141350000175 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

встановив:

24.03.2026 в післяобідній час, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_5 , порушуючи встановлений порядок раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку дерев, використовуючи пилку в якості засобу для незаконної вирубки лісу, перебуваючи 33 кварталі 3 виділі «Яворівського природоохоронного науково-дослідного відділення Яворівського національного природоохоронного парку», що в адміністративних межах села Лелехівка Яворівського району Львівської області, що є територією природного заповідного фонду, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій спиляв одне дерево виду «Дуб Сухостійний», діаметром пня 17 см., внаслідок чого заподіяв шкоду Яворівському національному природоохоронному парку на суму 5578,2 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України.
30.03.2026 між прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до ст. ст. 468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.3 ст.246 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 246 КК України у виді, у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. 
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги КПК України та КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджене покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.5 ст. 474 КПК України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.
Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом виконано вимоги частин 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 246 КК України, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.03.2026, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2026 за №12026141350000175, між обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 та прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 246 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.
Речові докази: 1 колоду дерева породи "Дуб сухостійний" довжиною 7 м - повернути Яворівському національному природоохоронному парку; металеву пилку з чорною ручкою - конфіскувати.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1