Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Справа№200/2338/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі-відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.02.2026 року № 046350019285 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 18.02.2026; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 затвердженого постановою КМУ від 31 березня 1994 № 202 ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: 
з 24.05.1999 по 31.07.1999 гірником підземним з повним робочим днем в шахті (виробнича практика), 
з 29.12.1999 по 19.04.2000 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (виробнича практика), 
з 24.07.2000 по 26.04.2004 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті,
з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, гірничомонтажником підземним з повним робочим днем у шахті, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020 майстром гірничим з повним робочим днем в шахті та період навчання з 01.09.1997 по 13.06.2000 у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т.Абакумова; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до заяви про призначення пенсії від 18.02.2026 року.
В обґрунтування позивач зазначає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки стаж його роботи підтверджений трудовою книжкою і наданими документами.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 03 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
15 квітня 2026 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву із додатковими документами. 
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача зазначаючи наступне. 
Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 31.01.2026, страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 складає 49 років 09 місяці 08 днів, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах за Списком № 1 становить 23 роки 08 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.
Щодо зарахування періоду навчання до пільгового стажу, зазначає, що Донецький гірничий технікум ім. Є.Т. Абакумова на момент навчання позивача, не відносився до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, а належав до вищих навчальних закладів. Оскільки позивач навчався у вищому закладі освіти, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР ), тому відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова протягом 1997-2000 років (за виключенням періоду проходження виробничої практики з 24.05.1999 по 31.07.1999 гірником підземним з повним робочим днем в шахті, який було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 на підставі відомостей що містяться в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.09.2024 №99, виданої ДП «шахта ім. М.С. Сургая».
Щодо зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 затвердженого постановою КМУ від 31 березня 1994 № 202, періодів роботи з 24.07.2000 по 26.04.2004 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, гірничомонтажником підземним з повним робочим днем у шахті, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020 майстром гірничим з повним робочим днем в шахті, відповідач зазначає, що ДВАТ «шахта «Південнодонбаська №1»», розташовано на тимчасово окупованій території України. З огляду на вищезазначене, періоди роботи позивача зараховано до пільгового стажу за Списком №1 на підставі уточнюючих довідок від 17.08.2024 №400-60-к, від 20.01.2026 №114, від 18.02.2026 №338 та відомостей наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка ОК-5). У зв`язку з чим, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовним вимог в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 , який виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 23 вересня 1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .Згідно довідки від 18.05.2022 №1216-5001610126 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, зареєстроване місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ЄДРПОУ 21910427 є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.
18 лютого 2026 року ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся з заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії за віком від 18 лютого 2026 року розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 046350019285 від 26 лютого 2026 року.
В рішенні про відмову у призначенні пенсії відповідач зазначив наступне. 
Страховий стаж становить 27 років 7 місяців 19 днів. 
Пільговий стаж згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», роботи підземні за постановою № 202 (25) – становить 23 роки 8 місяці 3 дні. 
У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років – відмовлено позивачу у призначенні пенсії. 
Відповідно довідки форми РС-право, яка представлена відповідачем, згідно якої були зараховані до страхового та пільгового стажу позивача періоди наступним чином:
-- 01.09.1997 по 23.05.1999 - Навчання у вищих/ середн.НЗ – 1 рік 8 місяців 23 дні; 
- 24.05.1999 по 31.07.1999 Список №1 - 0 років 2 місяці 8 днів; 
- 01.08.1999 по 28.12.1999 - Навчання у вищих/ середн.НЗ – 0 років 4 місяці 28 днів; 
- 29.12.1999 по 19.04.2000 – 0 років 3 місяці 21 дні;
- 20.04.2000 по 13.06.2000 - Навчання у вищих/ середн.НЗ – 0 років 1 місяць 24 дні; 
- 24.07.2000 по 31.12.2000 – 0 років 5 місяців 8 днів; 
- 01.01.2001 по 31.12.2002 - Список №1 – 2 роки 0 місяців 0 днів; 
- 01.01.2003 по 31.07.2003 - 0 років 7 місяців 0 днів; 
- 01.08.2003 по 31.12.2003 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р.1, п р. 1, п. а-в – 0 років 5 місяців 0 днів; 
- 01.01.2004 по 26.04.2004 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р.1, п р. 1, п. а-в - 0 років 4 місяці 0 днів; 
- 27.04.2004 по 21.12.2006 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р.1, п р. 1, п. а-в – 2 роки 9 місяців 0 днів; 
- 22.12.2006 по 31.12.2006 - 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 01.01.2007 по 25.06.2016 - Ст.14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п р. 1, п. а-в – 9 років 5 місяців 0 днів; 
- 26.06.2016 по 30.06.2016 - 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 01.07.2016 по 28.07.2016 - Ст. 14, пост.202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в – 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 29.07.2016 по 31.07.2016 - 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 01.08.2016 по 25.08.2016 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в – 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 26.08.2016 по 31.08.2016- 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 01.09.2016 по 27.03.2020 - Ст. 14, пост.202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в – 3 роки 7 місяців 0 днів; 
- 28.03.2020 по 31.03.2020 - 0 років 1 місяць 0 днів 
- 01.04.2020 по 27.04.2020 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в - 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 28.04.2020 по 30.04.2020 - 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 01.05.2020 по 28.07.2020 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в – 0 років 3 місяці 0 днів; 
- 29.07.2020 по 31.07.2020 – 0 років 1 місяць 0 днів; 
- 01.08.2020 по 23.02.2022 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в – 1 рік 2 місяці 0 днів; 
- 24.02.2022 по 22.05.2022 – 0 років 0 місяців 0 днів; 
- 23.06.2022 по 19.10.2022 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в - 0 років 4 місяці 14 днів; 
- 29.05.2023 по 04.01.2024 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п р. 1, п. а-в - 0 років 8 місяців 2 дні; 
- 05.01.2024 по 31.01.2026 - Ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р. 1, п р. 1, п. а-в – 1 рік 11 місяців 0 днів; 
Страховий стаж з урахуванням перетину періодів Всього: 26 років 9 місяців 8 днів. 
Крім того, додаткові роки за список 1: 23 роки 0 місяців 0 днів. 
Всього для розрахунку: 49 років 9 місяців 8 днів. 
Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та розрахунком пільгового стажу звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»( далі по тексту - Закон № 1058).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 5 Закону № 1058 винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Частиною 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий, склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до частини 5 статті 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.
До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202, віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівників і спеціалістів підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Відтак, пільговий стаж за Списком № 1 за кваліфікуючими ознаками відповідає пільговому стажу за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202, а тому стаж за Списком №1 має бути врахований як стаж за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 в випадку призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, і навпаки стаж за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 має бути врахований при призначенні пенсії за Списком № 1, згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, як 1:1, за винятком провідних професій для яких визначено інше співвідношення.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім пункту 1 частини 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зменшується на один рік.
Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії(посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці продовж повного робочого дня, встановленого для даного виробництва. Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відсутність чи не підтвердження хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка. У разі відсутності відповідних записів у ній, стаж підтверджується порядком, який встановлено Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 20.05.1999 року позивач працював з 24 травня 1999 року по 31 липня 1999 року гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті ВАТ шахта «Південнодобаська №3»; з 29 грудня 1999 року по 19 квітня 2000 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті ДВАТ «Шахта «Південннодонбаська №1»; з 24 липня 2000 року по 26.04.2004 гірничим майстром підземним з повним робочим днем, в шахті «Південнодонбаська №1; з 27.04.2004 року по 07.10.2012 року майстром гірничим з повним робочим днем у шахті, з 08.10.2012 року по 20.04.2015 року гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, з 21.04.2015 року майстром гірським підземної дільниці з повним робочим днем у шахті.
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 23 червня 2022 року позивач працював з 23.06.2022 року по 19.10.2022 року у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» «Шахтоуправління «Тернівське» майстром гірничим дільниці з повним робочим днем під землею на дільниці шахтного транспорту, з 29.05. 2023 року працює ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління імені Героїв космосу» гірником підземним по 3-му розряду з повним робочим днем у шахті, з 05.01.2024 року – майстром гірничий з повним робочим днем у шахті. 
При цьому, всі записи в трудовій книжці про періоди роботи виконані роботодавцями у відповідності до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і не містять неточних або неправильних записів чи будь-яких виправлень, що також не заперечується представником пенсійного органу.
Відтак, судами встановлено, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Вищенаведене також підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи довідки ПФУ Форми ОК-5, відповідно до яких позивач у вказані періоди виконував роботи, які обліковуються за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ014А1тп ЗПЗ014А4.
Більш того даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, - даними у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр), на підставі яких органи Пенсійного фонду України після 01 січня 2004 року здійснюють обчислення страхового стажу, спірні періоди роботи позивача, починаючи з 01 січня 1999 року і до 01 січня 2026 року, обліковані за кодами обліку спецстажу ЗПЗ014А1 та ЗПЗ014А4, як стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 202.
Обов`язок враховувати дані Реєстру для підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах також установлений у пункті 20 Порядку № 637.
За наслідками судового розгляду встановлено, що до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 затвердженого постановою КМУ від 31 березня 1994 № 202, відповідачем не зараховано періоди роботи з 24.07.2000 по 26.04.2004 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, гірничомонтажником підземним з повним робочим днем у шахті, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020 майстром гірничим з повним робочим днем в шахті, у зв`язку з тим, що позивач працював на ДВАТ «шахта «Південнодонбаська №1» розташовано на тимчасово окупованій території України.
Стосовно доводів відповідача, що уточнюючі довідки видані підприємствами, що знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто не створюють правових наслідків, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207), тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; іншу сухопутну територію України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207 на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
На підставі частини першої статті 17 Закону № 1207 у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Як визначеною статтею 18 Закону № 1207 громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Окрім того, позивач набув трудовий стаж у спірний період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.
Зважаючи, що ДВАТ «шахта «Південнодонбаська №1», розташована на тимчасово окупованій території, відповідач протиправно не зарахував спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу за даними Реєстру.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача за постановою КМУ № 202 періодів роботи 24.07.2000 по 26.04.2004 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, гірничомонтажником підземним з повним робочим днем у шахті, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020 майстром гірничим з повним робочим днем в шахті, суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, у вказані періоди позивач працював на посадах з повним робочим днем у шахті.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.
Отже, спірні періоди передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.
Записами в трудовій книжці позивача підтверджується, що позивач у спірні періоди працював повний робочий день під землею, на посадах, що віднесені до Списку 1 (постанова КМУ № 202), отже, ці періоди роботи позивача повинні бути враховані до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, тобто за Постановою № 202.
Отже, неврахування пенсійним органом періодів роботи позивача з 24.07.2000 по 26.04.2004, з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020 до Списку № 202, призвело до протиправної відмови позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, на яку він може мати право незалежно від віку за умови безпосередньої зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах, пов`язаних з видобутком вугілля становить більш 25 років, або на провідних професіях не менше 20 років.

Щодо зарахування позивачу періоду навчання з 01.09.1997 по 13.06.2000 у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова, суд зазначає наступне.
В період з 01.09.1997 по 13.06.2000 позивач проходив навчання у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т.Абакумова за спеціальністю технологія підземної розробки корисних копалин, після закінчення навчання присвоєно кваліфікацію гірничого техніка, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_5 від 13.06.2000 року.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За положеннями частин 1 та 2 статті 3 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.
Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
За змістом частини 1 статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю, професійне училище соціальної реабілітації, вище професійне училище, професійний ліцей, професійний ліцей відповідного профілю, професійно-художнє училище, художнє професійно-технічне училище, вище художнє професійно-технічне училище, училище-агрофірма, вище училище-агрофірма, училище-завод, центр професійної (професійно-технічної) освіти, центр професійної освіти, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, навчальний центр, інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Таким чином технікум, у якому позивач навчався у спірний період, відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.
При цьому, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.
Трудовою книжкою позивача підтверджується, що він після закінчення навчання у технікумі позивач працював за спеціальністю на шахту на роботу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Вищевказаний стаж роботи, після навчання зараховано відповідачем до пільгового стажу на підземних роботах.
Проаналізувавши норми права та матеріали справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу роботи, зокрема, періоди: за Списком робіт затвердженому Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 розділ 1, періоди роботи позивача: 24.05.1999 по 31.07.1999, з 29.12.1999 по 19.04.2000, з 24.07.2000 по 26.04.2004, з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020.
Як наслідок, позовні вимоги в частині зарахування вказаних періодів до страхового стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас, вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до заяви про призначення пенсії від 18.02.2025 не підлягає задоволенню, оскільки призначення пенсії та відповідний розрахунок стажу в даному випадку є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.
Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 18.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням висновків суду у даній справі.
Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Беручи до уваги наведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із квитанцією ID: 1945-5222-6306-3194 від 28.03.2026 року, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 065,00 грн. 
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 встановлено у розмірі 3 328, 00 грн.
Відповідно до пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, при зверненні до суду із цим позовом, позивачеві слід було сплатити грн судового збору вимогу немайнового характеру 1 064,96 грн (3 328, 00 х 0,4 х 0,8).
Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 065,00 грн.
Тобто, позивачем за подання даного позову зайво сплачено 0,04 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи характер задоволених вимог, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 1 064,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (зареєстроване місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.02.2026 року № 046350019285 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 18.02.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 затвердженого постановою КМУ від 31 березня 1994 № 202 ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 24.05.1999 по 31.07.1999 гірником підземним з повним робочим днем в шахті (виробнича практика), з 29.12.1999 по 19.04.2000 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (виробнича практика), з 24.07.2000 по 26.04.2004 гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, з 27.04.2004 по 31.07.2003, з 22.12.2006 по 31.12.2006, гірничомонтажником підземним з повним робочим днем у шахті, з 26.06.2016 по 30.06.2016, з 29.07.2016 по 31.07.2016, з 26.08.2016 по 31.08.2016, з 28.03.2020 по 31.03.2020, з 28.04.2020 по 30.04.2020, з 29.07.2020 по 31.07.2020 майстром гірничим з повним робочим днем в шахті та період навчання з 01.09.1997 по 13.06.2000 у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т.Абакумова.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2026 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (зареєстроване місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ЄДРПОУ 21910427) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя А.О.Черникова