Справа 206/3904/26 
Провадження 2-о/206/160/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Гаркуші В.В.,
присяжних: Александрова О.М., Дорошевського А.В.,
за участю секретаря судового засідання Дуб В.С.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, -
за участю:
прокурора Власенко Н.В.,
представника заявника лікаря-психіатра Біблої Д.Д. (в режимі ВКЗ),
особи стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ),
захисника-адвоката Начиняного В.С. (в режимі ВКЗ),-
ВСТАНОВИВ:
Представник Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Заява обґрунтована тим, що 04.06.2026 року ОСОБА_1 було госпіталізовано до психіатричного стаціонару КНТ «ДБКЛПД» ДОР у зв`язку з наявністю тяжкого психічного захворювання — органічного маячного / шизофреноподібного розладу F06.2.
Заявник зазначає, що 04.06.2026 року ОСОБА_1 була доставлена до КНТ «ДБКЛПД» ДОР у зв`язку з погіршенням психічного стану. Згідно з відомостями, викладеними у матеріалах, доданих до заяви, вона перебувала у неадекватному стані, вчиняла хуліганські дії, кидалася на людей, кричала, пошкоджувала автомобіль. Доставлена бригадою швидкої медичної допомоги до приймального відділення КНТ «ДБКЛПД» ДОР вперше.
Із запису чергового лікаря вбачається, що хвора була агресивною до оточуючих, кричала на дітей, била їх, голосно викрикувала щось нерозбірливе. Казала, що оточуючі хочуть її вбити. У приймальному відділенні билася з персоналом, інструкції не виконувала, намагалася кудись бігти, вилазила у вікно та казала: «вони мене хочуть вбити, тут занадто багато людей». Зовні виглядала неохайно, одяг був брудний. З анамнезу відомо, що два тижні тому помер її чоловік, за яким вона тривалий час доглядала, наразі проживає сама. Має сина та онуку. Була госпіталізована до 6-го відділення без згоди, оскільки при відтермінуванні госпіталізації існував ризик для життя пацієнтки.
У судовому засіданні представник заявника — лікар-психіатр Біблая Д.Д. заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_1 має ознаки тяжкого психічного розладу — F06.2 органічний маячний / шизофреноподібний розлад, у зв`язку з чим вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, і потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації та лікування в закладі з надання психіатричної допомоги.
Прокурор у судовому засіданні просила заяву задовольнити.
Захисник — адвокат Начиняний В.С. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, думку прокурора та позицію захисника, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцезнаходженням закладу заяву про госпіталізацію особи в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2026 року було госпіталізовано до КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за рішенням лікаря-психіатра приймального відділення ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю ознак тяжкого психічного розладу.
Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку, належить до виключної компетенції лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом.
Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 05.06.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання. Свідомість клінічно не змінена. Доступна формальному мовному контакту, напружена, скарг не висловлює. Орієнтована вірно у своїй особистості, в календарному часі частково, дезорієнтована на місці, мету госпіталізації не розуміє. Відповідає на запитання переважно не по суті, з довгими паузами, перескакує з теми на тему, під час бесіди різко замовкає, дивиться перед собою. Щодо госпіталізації каже: «хотіла зробити бібліотеку, а зараз як в іншому світі, змінилося сприйняття, зараз я не розумію, в якому я континенті», закриває очі, каже: «тут на мене випромінення подіяло». Повідомляє: «щоб не пошкодити свідомість, треба зосередитися… не розумію… були зустрічі у Вашингтоні… хтось вдома забирає мої окуляри, це енергія, яка забирає та віддає… що відбувається, не знаю». Розповідає, що має внучку, але каже: «а може це моя дочка, а може правнучка». ОСОБА_3 маячні ідеї відношення, каже, що її хочуть вбити. Настрій мінливий, емоційно лабільна, під час бесіди стає дратівливою. Мислення сповільнене, торпідне, в`язке. Увага з важкістю концентрації, потребує багато часу на обдумування відповідей. Пам`ять знижена переважно на поточні події. Суїцидальні наміри на момент огляду поведінкою не виявляє. Критика до свого стану порушена.
Діагноз: органічний маячний розлад. Висновок: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Суд враховує, що судовий контроль за госпіталізацією особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку є гарантією захисту її права на свободу та особисту недоторканність, а також забезпечує перевірку правомірності такого втручання.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право кожної особи на свободу та особисту недоторканність, водночас допускає законне позбавлення свободи осіб із психічними розладами у випадках і порядку, встановлених законом.
Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ознаки тяжкого психічного розладу — F06.2 органічний маячний / шизофреноподібний розлад, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, а внаслідок психічного розладу вона вчиняла дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.
Суд враховує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації та лікування, однак згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів вона мету госпіталізації не розуміє, дезорієнтована на місці, висловлює маячні ідеї, а критика до свого стану порушена. За таких обставин висловлена нею позиція не спростовує наявності передбачених законом підстав для госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її усвідомленої письмової згоди.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстав для госпіталізації ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її усвідомленої письмової згоди.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 212, 259, 263-265, 268, 293, 339-342 ЦПК України, ст. ст. 14, 16, 17, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, —
ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку — задовольнити.
Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, місцезнаходження: 49115, м. Дніпро, вул. Самойловича Данила, буд. 1, для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її усвідомленої письмової згоди.
Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію в примусовому порядку.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 09 червня 2026 року.

Головуючий суддя     В.В. Гаркуша

Присяжні:       О.М. Александров

А.В. Дорошевський