КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 369/17065/24 Головуючий у суді першої інстанції - Янченко А.В.
Номер провадження № 22-ц/824/7718/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря - Марченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Янченка А.В., у місті Києві, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій,-
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій, відповідно до якого просило суд: зобов`язати ОСОБА_1 усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу «Хотів-Боярка» шляхом невідкладного демонтажу залізобетонної огорожі, побутової споруди та свердловини на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152, стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в адміністративних межах села Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області побудований та введений в експлуатацію магістральний газопровід-відвід «Хотів-Боярка» Ду 700 мм Ру 5,5 МПа, розмір охоронної зони якого становить 200 метрів в кожну сторону від осі газопроводу.
Вказаний магістральний газопровід-відвід «Хотів-Боярка» (далі також - МГВ «Хотів-Боярка») є державною власністю і перебуває на балансі ТОВ «Оператор ГТС України», що підтверджується Відомостями про державне майно від 11 січня 2020 року форма № 26(к).
Право користування позивачем газопроводом-відводом та газорозподільною станцією підтверджується їх знаходженням на балансі ТОВ «Оператор ГТС України», Актом від 01 січня 2020 року приймання-передачі державного майна, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від АТ «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор ГТС України».
18 вересня 2019 року постановою Кабінету Міністрів України № 840 «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» затверджено план заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи.
ТОВ «Оператор ГТС України» отримало від АТ «Укртрансгаз» вказані об`єкти газотранспортної системи, і є підприємством, яке з 01 січня 2020 року несе повну відповідальність перед державою, за магістральні газопроводи в тому числі і МГВ «Хотів-Боярка».
Крім того, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24 грудня 2019 року №3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України» регулятором було прийнято рішення про видачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України».
Отже, ТОВ «Оператор ГТС України» здійснює експлуатацію об`єктів газотранспортної системи отриманих на праві господарського відання в державі та забезпечує транспортування і транзит газу за міждержавними угодами.
Щодо обставин порушення відповідачем вимог охоронної зони магістрального газопроводу-відводу до газорозподільної станції «Хотів-Боярка».
Відповідно до листа Головного управління Держпраці у Київській області від 26 березня 2020 року № 54/20/866, магістральні газопроводи, газопроводи-відгалуження до ГРС та ГРС, у тому числі МГВ «Хотів-Боярка», внесені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.
Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів» охоронна зона МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» становить 200 метрів з кожної сторони.
Після отримання 01 січня 2020 року у користування газопроводів та інших об`єктів газотранспортної системи, при виконанні обов`язків покладених на позивача вищевказаними нормативними актами, під час обстеження охоронної зони МГВ до ГРС «Хотів-Боярка», працівниками ТОВ «Оператор ГТС України» виявлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 - ОСОБА_1 в адміністративних межах с. Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» здійснюється порушення правил охоронної зони, а саме на належній йому земельній ділянці побудовано залізобетонну огорожу, розміщено побутову споруду та облаштовано свердловину.
Так, на відстані 46 метрів від МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» встановлено залізобетонну огорожу по периметриту земельної ділянки, на відстані 98,7 метрів розміщено споруду, а на відстані 115,3 метрів - облаштовано свердловину.
Вказані обставини є порушенням вимог частини 4 статті 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», у відповідності до вимог якого заборонено будувати житлові будинки та будівлі на земельних ділянках в охоронній зоні об`єкту магістрального трубопроводу.
Земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, надану Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Даний факт порушення відповідачем був виявлений працівниками ТОВ «Оператор ГТС України» під час планового огляду трас магістральних газопроводів.
Факт порушення відповідачем вимог охоронної зони підтверджуються фотографіями земельної ділянки відповідача, із зображеннями об`єктів, які знаходяться на вказаній земельній ділянці.
Також, представником ТОВ «Оператор ГТС України» за участю начальника відділу землевпорядкування, кадастру та екології Боярської міської ради складено Акт від 06 вересня 2024 року, в якому відображено порушення вимог охоронної зони МГВ «Хотів-Боярка» на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152.
Крім того, порушення вимог частини 4 статті 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» підтверджується даними Топографічного знімання відображеному в Ситуаційному плані M 1:2000 № 013660-ІВ з чітким позначенням меж охоронної зони на місцевості саме на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152, споруда, а також точна відстань від об`єкту порушень МГВ «Хотів-Боярка».
Так, згідно вказаного Ситуаційного плану земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 перебуває в охоронній зоні МГВ «Хотів-Боярка», а на відстані 45,7 метрів від МГВ «Хотів-Боярка» встановлено залізобетонну огорожу по периметру земельної ділянки, на відстані 99,7 метрів розміщено побутову споруду, а на відстані 115,3 метрів облаштовано свердловину.
Вказані обставини свідчать про порушення охоронної зони передбаченої статтею 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» у розмірі 200 метрів.
Таким чином, перебування земельної ділянки відповідача в охоронній зоні МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» підтверджується документально, тому позивач просив задовольнити поданий позов у повному обсягу.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2025 року позов ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій, - задоволено у повному обсязі.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу «Хотів-Боярка» шляхом невідкладного демонтажу залізобетонної огорожі, побутової споруди та свердловини на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 028, 00 грн. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що перебування земельної ділянки в межах охоронної зони магістрального газопроводу саме по собі не є безумовною підставою для знесення розташованих на ній об`єктів. Законодавство встановлює обмеження лише щодо визначеного переліку споруд (зокрема, житлових будинків, АЗС, складів пально-мастильних, гаражів, доріг тощо) та не містить заборони на облаштування свердловин чи зведення окремих тимчасових споруд.
При вирішенні спору підлягають встановленню обставини: розташування об`єкта в межах охоронної зони, його належність до переліку заборонених споруд, час здійснення забудови відносно будівництва трубопроводу та зміни меж охоронної зони.
Суд першої інстанції вказаних обставин не з`ясував, не дослідив наявність чи відсутність капітальних споруд на земельній ділянці, а також не надав оцінки доказам щодо фактичних відстаней до об`єктів.
Отже, висновок суду першої інстанції про незаконність будь-якої забудови в охоронній зоні та необхідність її знесення є помилковим, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 січня 2026 року у справі № 369/7049/22.
Крім того, судом першої інстанції допущено порушення процесуальних прав відповідача, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що вплинуло на правильність її вирішення.
27 лютого 2026 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» - Мяскова О.Є., відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Заперечуючи проти доводів, викладених у апеляційній скарзі вказує, що доводи відповідача про непоширення ч. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» на спірні об`єкти є необґрунтованими, оскільки законодавством передбачена пряма заборона їх розміщення в охоронній зоні без відповідного дозволу.
Згідно із Ситуаційним планом М 1:2000 № 013660-ІВ, земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 розташована в межах охоронної зони МГВ «Хотів-Боярка». На ній розміщено об`єкти: залізобетонну огорожу (45,7 м), побутову споруду (99,7 м) та свердловину (115,3 м) від газопроводу, що свідчить про порушення встановленої ст. 11 зазначеного Закону охоронної зони у 200 метрів.
Вказані обставини підтверджуються топографічним зніманням, виконаним сертифікованим інженером-геодезистом, та є належними доказами у справі.
Твердження відповідача про відсутність у використанні його земельної ділянки вважає необґрунтованими, оскільки обмеження у використанні земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 набули чинності з 25 березня 2011 року та встановлені безпосередньо законом, а відтак не потребують окремої державної реєстрації.
Отже, розміщення спірних об`єктів здійснено з порушенням вимог законодавства.
При апеляційному розгляді справи представник відповідача Приходько С.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким залишити позов ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» - без задоволення, з підстав та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Представник позивача у справі Мясков О.Є. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, оскільки доводи, на які посилається апелянт не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду. Вважає судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства, тому просив залишити його без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення встановив, що земельна ділянка на праві приватної власності з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 належить ОСОБА_1 .
У той же час, як слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152, розташована в адміністративних межах с. Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області.
В адміністративних межах села Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області побудований та введений в експлуатацію магістральний газопровід-відвід «Хотів-Боярка» Ду 700 мм Ру 5,5 МПа, розмір охоронної зони якого становить 200 метрів в кожну сторону від осі газопроводу.
Вказаний магістральний газопровід-відвід «Хотів-Боярка» (далі також - МГВ «Хотів-Боярка») є державною власністю і перебувають на балансі ТОВ «Оператор ГТС України», що підтверджується Відомостями про державне майно від 11 січня 2020 року форма № 26(к).
Право користування позивачем газопроводом-відводом та ГРС підтверджується їх знаходженням на балансі ТОВ «Оператор ГТС України», Актом від 01 січня 2020 року приймання-передачі державного майна, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від АТ «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор ГТС України».
Так, ТОВ «Оператор ГТС України» 01 січня 2020 року отримано у господарське відання магістральні газопроводи в тому числі МГВ до ГРС «Хотів-Боярка».
МГВ «Хотів-Боярка» Ду 700 мм Ру 5,5 МПа відповідно до пункту 2.1 «СНиП 2.05.06-85 Магистральные трубопроводы» відносяться до 1 класу.
Поряд з цим, відповідно до листа Головного управління Держпраці у Київській області від 26 березня 2020 року № 54/20/866, магістральній газопроводи, газопроводи-відгалуження до ГРС та ГРС, у тому числі МГВ «Хотів-Боярка», внесені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.
Охоронна зона МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» становить 200 метрів з кожної сторони.
Після отримання 01 січня 2020 року у користування газопроводів та інших об`єктів газотранспортної системи, при виконанні обов`язків покладених на позивача, під час обстеження охоронної зони МГВ до ГРС «Хотів-Боярка», працівниками ТОВ «Оператор ГТС України» виявлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 - ОСОБА_1 в адміністративних межах с. Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» здійснюється порушення охоронної зони, а саме: побудовано залізобетонну огорожу, розміщено побутову споруду та облаштовано свердловину.
Так, на відстані 46 метрів від МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» встановлено залізобетонну огорожу по периметриту земельної ділянки, на відстані 98,7 метрів розміщено споруду, а на відстані 115,3 метрів - облаштовано свердловину.
Крім того, районним судом зазначено, що листами «Про чергове інформування щодо проходження трас магістральних газопроводів» № 2407ВИХ-18-1736 від 29 жовтня 2018 року, № 7305ВИХ-19-592 від 29 жовтня 2019 року, № 7305ВИХ-20-729 від 08 травня 2020 року Боярське ЛВУМГ повідомило Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинського району про проходження територією Києво-Святошинського району Київської області магістральних газопроводів, газопроводів-відводів та газорозподільчих станцій, у тому числі МГВ до ГРС «Хотів-Боярка».
Аналогічні листи надсилались до Тарасівської сільської ради: лист від 13 листопада 2019 року за № 7305ВИХ-19-668, лист від 20 лютого 2018 року № 2407ВИХ-18-167.
Також листи «Про порушення охоронної зони магістральних газопроводів» Боярське ЛВУМГ надсилало Голові Фастівської РДА і Голові Боярської ОТГ за № 7305ВИХ-21-862 від 18 травня 2021року, та Кваліфікаційній комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області Терещенку М.М. за № 7305ВИХ-21-856 від 18 травня 2021 року.
Також, ТОВ «Оператор ГТС України» безпосередньо повідомлено відповідача ОСОБА_1 про порушення охоронної зони на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152, листами від 13 листопада 2019 року за № 7305ВИХ-19-668, від 20 лютого 2018 року № 2407ВИХ-18-167.
Крім того, з метою запобігання порушення охоронних зон, здійснювались публікації оголошень-попереджень про проходження територією Київської області магістральних газопроводів та газопроводів-відводів високого тиску, газорозподільчих станцій зокрема у виданні газети «Час Київщини» від 30 березня 2018 року, 24 квітня 2019 року, 07 березня 2020 року.
Поряд з цим, позивачем розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» інформацію щодо розміщення територією України магістральних газопроводів, газопроводів-відводів та ГРС (газорозподільчих станцій).
Таким чином, позивачем вживались усі передбачені чинним законодавством заходи щодо повідомлення та попередження відповідача, а також державні органи та органи місцевого самоврядування, про проходження в адміністративних межах с. Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області магістральних газопроводів, у тому числі газ МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» і наявних обмежень у використанні земельних ділянок, які знаходяться в охоронній зоні магістральних газопроводів, у тому числі земельної ділянки, яка належить відповідачу.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що залізобетонна огорожа, побутова споруда та свердловина розташовані на земельній ділянці відповідача ОСОБА_1 , яка розташована в межах охоронної зони магістрального газопроводу, побудовані всупереч нормам діючого законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушені у такий спосіб права позивача слід захистити та зобов`язати відповідача усунути загрозу магістральному газопроводу, вчинивши дії щодо невідкладного демонтажу залізобетонної огорожі, побутової споруди та свердловини на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1163 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.
У разі не усунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу (стаття 1164 ЦК України).
За змістом частин першої та другої статті 111 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.
У свою чергу, стаття 73 ЗК України визначає, що до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.
Згідно зі статтею 11 Закону України від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР "Про трубопровідний транспорт" до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.
Режим використання земель охоронної зони магістрального газопроводу, незалежно від того як вони використовуються, регулюється Законом України № 3041-VI від 17 лютого 2011 року "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів".
Згідно з абзацом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.
При цьому, абзацами 8-9 частини першої статті 1 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" визначено, що підприємства магістральних трубопроводів - суб`єкти господарської діяльності, які здійснюють експлуатацію об`єктів магістральних трубопроводів, а правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів - установлений законодавством особливий режим використання земель власниками та користувачами земельних ділянок, а також підприємствами магістральних трубопроводів, що встановлюється в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів для забезпечення належних умов їх експлуатації, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" на використання власником або користувачем земельної ділянки чи її частини в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються обмеження в обсязі, передбаченому цим Законом. Обмеження на використання земельних ділянок у межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються і діють з дня введення відповідного об`єкта магістрального трубопроводу в експлуатацію. Перехід права власності чи користування земельною ділянкою не є підставою для припинення дії обмежень на використання земельної ділянки в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: 1) газопровід I класу, прирівняний до нього етиленопровід (кваліфікований відповідно до будівельних норм і правил для магістральних газопроводів), умовним діаметром: від 600 міліметрів до 800 міліметрів включно - 200 метрів.
Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" земельні ділянки, розташовані в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів, не вилучаються у їх власників або користувачів, а використовуються з обмеженнями, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Зазначені обмеження встановлюються для власників та користувачів земельних ділянок на провадження ними господарської діяльності в цих охоронних зонах залежно від визначених внутрішніх зон безпеки охоронних зон або в межах всієї охоронної зони об`єктів магістральних трубопроводів.
Згідно зі статтею 19 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" будівельні, ремонтні, земляні, геологорозвідувальні, бурові, вибухові, гірничі та днопоглиблювальні роботи на земельних ділянках, розташованих в охоронних зонах, у місцях, де магістральні трубопроводи проходять через водні об`єкти, болота, торфорозробки та місця видобутку корисних копалин, а також всі інші роботи, пов`язані з розробкою ґрунту на глибину більше 30 сантиметрів на таких земельних ділянках, проводяться лише на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів. На зрошуваних землях, розташованих у межах охоронних зон, роботи, пов`язані з тимчасовим затопленням земель, проводяться на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів. У разі відмови у наданні погодження на тимчасове затоплення зрошуваних земель, розташованих в охоронних зонах, підприємства магістральних трубопроводів письмово повідомляють про це власників та користувачів земельних ділянок із зазначенням причин і строку, протягом якого не може проводитися тимчасове затоплення. Особи, які отримали письмове погодження на проведення робіт на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон, зобов`язані виконувати ці роботи з дотриманням умов їх проведення та додержанням правового режиму земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. Умови проведення будівельних, ремонтних, земляних та інших робіт визначаються підприємствами магістральних трубопроводів. Зазначені умови визначають комплекс заходів, вжиття яких є необхідним для виключення можливості виникнення аварій, аварійних ситуацій на об`єкті магістральних трубопроводів під час проведення відповідних робіт. Надання письмового погодження на проведення робіт в охоронних зонах, з визначенням умов проведення будівельних, ремонтних, земляних та інших робіт у таких зонах, а також письмової відмови в їх проведенні здійснюються протягом одного місяця з дня отримання підприємством магістрального трубопроводу клопотання про їх надання. Відмова в наданні письмового погодження на проведення робіт на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон, надається у разі якщо: проведення робіт заборонено цим Законом; проведення робіт створить загрозу виникнення аварії (аварійної ситуації) на об`єкті магістрального трубопроводу.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" до особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить, зокрема заборона: будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівлі та споруди, громадські будівлі, за виключенням розміщення електрогенеруючих установок та пов`язаних з ними газових та електричних мереж, вузлів обліку, іншого пов`язаного обладнання за рішенням Кабінету Міністрів України та/або рішенням суб`єкта управління об`єктами державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу, реконструкції, модернізації, капітального ремонту, технічного переоснащення, виконання інших видів будівельних та ремонтних робіт щодо існуючих на момент набрання чинності цим Законом котельних, нежитлових сільськогосподарських будівель, у тому числі нежитлових приміщень, споруд комплексів тепличних господарств; розміщувати автозаправні та автогазозаправні станції і склади пально-мастильних матеріалів; будувати гаражі та автостоянки, дачні і садові будинки та господарські споруди; будувати автомобільні дороги та залізничні колії, що проходять паралельно до магістрального газопроводу, крім випадків спорудження відомчих технологічних доріг підприємств магістральних газопроводів; влаштовувати звалища, виливати розчини кислот, солей та лугів, а також інших речовин, що спричиняють корозію; розміщувати спортивні майданчики (крім спортивних майданчиків (полів) та фізкультурно-оздоровчих споруд для занять спортом на відкритому повітрі, які мають ґрунтово-трав`яне покриття та не передбачають побудови капітальних будівель і зон для глядачів), стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, організовувати заходи, пов`язані з масовим скупченням людей; будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності, лісових ділянок, садів, виноградників тощо; зберігати сіно та солому, розбивати польові стани і табори для худоби, розміщувати пересувні та стаціонарні пасіки; висаджувати багаторічні насадження; облаштовувати цвинтарі, скотомогильники; переорювати (руйнувати) під`їзні шляхи та відомчі технологічні дороги до магістральних газопроводів; розводити вогонь і розміщувати відкриті або закриті джерела вогню.
Аналогічна заборона міститься у пункті 11 Правил охорони магістральних трубопроводів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002 року № 1747.
Таким чином, встановлення охоронних зон вздовж об`єктів магістральних газопроводів та обмежень у використанні власниками таких земель спрямоване на забезпечення належної експлуатації магістральних трубопроводів, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому, тому у разі недотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон, підприємства магістральних трубопроводів наділені правом звертатися до суду з позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. У зазначеній категорії справ позивачі звільнені від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків.
Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 509/3712/16-ц (провадження № 61-13603св20), від 11 січня 2024 року у справі № 587/1490/21, від 04 червня 2024 року у справі № 760/21193/20 (провадження № 61-1423св24).
Встановлено, що 01 січня 2020 року ТОВ «Оператор ГТС України» отримано у господарське відання магістральні газопроводи в тому числі МГВ до ГРС «Хотів-Боярка». МГВ «Хотів-Боярка» Ду 700 мм Ру 5,5 МПа відповідно до пункту 2.1 «СНиП 2.05.06-85 Магистральные трубопроводы» відносяться до 1 класу.
Відповідно до листа Головного управління Держпраці у Київській області від 26.03.2020 № 54/20/866, магістральній газопроводи, газопроводи-відгалуження до ГРС та ГРС, у тому числі МГВ «Хотів-Боярка», внесені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.
Під час обстеження охоронної зони МГВ до ГРС «Хотів-Боярка», працівниками ТОВ «Оператор ГТС України» виявлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 - ОСОБА_1 в адміністративних межах с. Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» здійснюється порушення охоронної зони, а саме: побудовано залізобетонну огорожу, розміщено побутову споруду та облаштовано свердловину.
Земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, надану Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Водночас, на відстані 46 метрів від МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» встановлено залізобетонну огорожу по периметриту земельної ділянки, на відстані 98,7 метрів розміщено споруду, а на відстані 115,3 метрів - облаштовано свердловину. Вказане порушення відображено в акті від 06 вересня 2024 року.
Крім того, порушення вимог частини 4 статті 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» підтверджується даними Топографічного знімання відображеному в Ситуаційному плані M 1:2000 № 013660-ІВ з чітким позначенням меж охоронної зони на місцевості саме на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152, будинок, а також точна відстань від об`єкту порушень МГВ «Хотів-Боярка».
Згідно вказаного Ситуаційного плану земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 перебуває в охоронній зоні МГВ «Хотів-Боярка», а на відстані 45,7 метрів від МГВ «Хотів-Боярка» встановлено залізобетонну огорожу по периметру земельної ділянки, на відстані 99,7 метрів розміщено побутову споруду, а на відстані 115,3 метрів облаштовано свердловину.
Серед іншого, з матеріалів справи вбачається, що листами «Про чергове інформування щодо проходження трас магістральних газопроводів» № 2407ВИХ-18-1736 від 29 жовтня 2018 року, № 7305ВИХ-19-592 від 29 жовтня 2019 року, № 7305ВИХ-20-729 від 08 травня 2020 року Боярське ЛВУМГ повідомило Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинського району про проходження територією Києво-Святошинського району Київської області магістральних газопроводів, газопроводів-відводів та газорозподільчих станцій, у тому числі МГВ до ГРС «Хотів-Боярка».
Аналогічні листи надсилались до Тарасівської сільської ради: лист від 13 листопада 2019 року за № 7305ВИХ-19-668, лист від 20 лютого 2018 року № 2407ВИХ-18-167.
Також листи «Про порушення охоронної зони магістральних газопроводів» Боярське ЛВУМГ надсилало Голові Фастівської РДА і Голові Боярської ОТГ за № 7305ВИХ-21-862 від 18 травня 2021року, та Кваліфікаційній комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області Терещенку М.М. за № 7305ВИХ-21-856 від 18 травня 2021 року.
Також, ТОВ «Оператор ГТС України» безпосередньо повідомлено відповідача ОСОБА_1 про порушення охоронної зони на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152, листами від 13 листопада 2019 року за № 7305ВИХ-19-668, від 20 лютого 2018 року № 2407ВИХ-18-167.
Крім того, з метою запобігання порушення охоронних зон, здійснювались публікації оголошень-попереджень про проходження територією Київської області магістральних газопроводів та газопроводів-відводів високого тиску, газорозподільчих станцій зокрема у виданні газети «Час Київщини» від 30 березня 2018 року, 24 квітня 2019 року, 07 березня 2020 року.
Поряд з цим, позивачем розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» інформацію щодо охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів.
Таким чином, позивачем вживались усі передбачені чинним законодавством заходи щодо повідомлення та попередження відповідача, а також державні органи та органи місцевого самоврядування, про проходження в адміністративних межах с. Тарасівка Боярської ОТГ Фастівського району Київської області магістральних газопроводів, у тому числі газ МГВ до ГРС «Хотів-Боярка» і наявних обмежень у використанні земельних ділянок, які знаходяться в охоронній зоні магістральних газопроводів, у тому числі земельної ділянки, яка належить відповідачу.
Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем охоронної зони передбаченої статтею 11 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" у розмірі 200 метрів.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", статті 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт" та пункту 8 "Правил охорони магістральних трубопроводів", земельні ділянки, розташовані у межах охоронних зон, не вилучаються у їх власників і користувачів, а використовуються з обмеженнями, встановленими цими нормативно-правовими актами. Згідно пункту "е" частини 1 статті 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися обмежень, пов`язаних з встановленням охоронних зон. Частиною 1 статті 20 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" фізичні та юридичні особи, власники та користувачі земельних ділянок при провадженні господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватися особливого режиму їх використання та встановлених обмежень, не пошкоджувати розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження трубопроводу та його об`єктів і споруд, а також дотримуватися інших обмежень, встановлених нормативно-правовими актами для земель охоронних зон. Відповідно до частини 4 статті 111 Земельного кодексу України обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.
Відповідно до пункту 12 "Правил охорони магістральних трубопроводів" будівельні, ремонтні, земляні (інші) роботи на земельних ділянках розташованих у межах охоронних зон проводяться лише за письмовою згодою підприємств магістрального трубопровідного транспорту. За змістом частини 2 статті 8 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" обмеження на використання земельних ділянок у межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються і діють з дня введення відповідного об`єкта магістрального трубопроводу в експлуатацію. Абзацом 3 статті 9 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" визначено, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства магістральних трубопроводів вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. Тобто, наведені норми є імперативними і їх дотримання та виконання є обов`язковим для власників та користувачів земельних ділянок.
Норми Закону України № 3041-VI "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів", почали діяти з моменту опублікування в "Голос України" 25 березня 2011 року. Відтак, після введення Закону в дію є встановленою заборона на будівництва об`єктів на відповідній земельній ділянці в охоронній зоні. 
Ситуаційним планом, наданим позивачем, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222486600:04:004:0152 перебуває в охоронній зоні МГВ «Хотів-Боярка», а на відстані 45,7 метрів від МГВ «Хотів-Боярка» встановлено залізобетонну огорожу по периметру земельної ділянки, на відстані 99,7 метрів розміщено побутову споруду, а на відстані 115,3 метрів облаштовано свердловину.
Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши наявність на належній земельній ділянці залізобетонну огорожу по периметру земельної ділянки, побутову споруду та свердловину, розміщених в охоронній зоні МГВ «Хотів-Боярка» колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ "Оператор ГТС України" вимог про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2025 року, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2026 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський
Судді : Т.Ц.Кашперська
В.О.Фінагеєв