Справа № 372/7360/25 
Провадження 2-815/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Рабчуна Р.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
24 грудня 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 958843421 від 01.10.2024 року в розмірі 12 450 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість по кредиту, 7 450 грн. 00 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 2 500 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.10.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " та Відповідачем укладено кредитний договір №958843421 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
03.12.2024 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № МВ-ТП/11. 
28.05.2025 між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до умов якого до ТзОВ "Фінансова компанія "ОнлайнФінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 958843421 від 01.10.2024, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №2 від 01.10.2024.
16.07.2025 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОнлайнФінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 16.07.2025 до Договору факторингу № 16/07/25-Е до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 14 950 грн.
Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС".
Ухвалою суду від 09 березня 2026 року визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Копію позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами було направлено Позивачем Відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу, визначену у матеріалах справи, що підтверджується списком групових відправлень та описом вкладення у цінний лист.
Судом на зареєстровану адресу проживання відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження, яку останній отримав - 14.03.2026 року.
Відповідачем подано відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечує повністю, посилаючись на недоведеність факту надання відповідачеві кредитних коштів, ненастання строку повернення кредиту та недоведеності заміни кредитора правонаступником за договором факторингу.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 заповнив заяву на отримання грошових коштів в кредит від 01.10.2024 року на суму 4420 грн. 00 коп., строком на 30 днів.
01.10.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " та Відповідачем укладено кредитний договір №958843421 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора - EREZ направленого 01.10.2024 о 17:08:49 на номер телефону - НОМЕР_1 та введеного відповідачем 01.10.2024 року о 17:09:01.
Таким чином, у вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Відповідно до п.2.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 5000,00 грн. умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»
Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
Згідно п. 2.3 Договору Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 4420,00 грн. 01.10.2024 року.
Відповідно до п. 3.2 Договору Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті не обмежена.
Згідно п. 8.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, Договором не передбачено.
Згідно п. 14.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Фактичне перерахування коштів за кредитом підтверджується платіжним дорученням від 01.10.2024 на суму 4 420,00 грн. № а6553802-2ас5-42b3-88f0-69513fe96a2d.
01.10.2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та Відповідачем укладено додаткову угоду до Договору № 958843421 від 01.10.2024 року. 
Згідно п.1.1. Договору сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Транш у сумі 580 грн. 00 коп. 
Згідно п.1.4 з моменту отримання траншу вказаного в п.1.1 Договору, Базова процентна ставка за Договором (для суми всіх наступних Траншів в рамках всього Кредитного ліміту та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1% відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 відсотків річних. З моменту підписання цієї Додаткової угоди, незалежно від зазначеного в Договорі, розмір дисконтної чи Індивідуальної ставки не може бути більшим за Базову процентну ставку вказану вище.
Фактичне перерахування коштів за кредитом підтверджується платіжним дорученням від 01.10.2024 на суму 580,00 грн. №701с45d8-c24a-4669-8f44-da7a422b42d6.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 958843421 від 01.10.2024.
03.12.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу №МВ-ТП/11, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача.
28.05.2025 року між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу №28/0525-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача.
ТОВ «Таліон Плюс» були нараховані проценти за договором, а тому загальна сума боргу становить 14 950 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., заборгованості за відсотками - 7 450, 00грн. та заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 2500,00 грн.
16.07.2025 року між ТОВ "Онлайн Фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія " ЕЙС" перейшло право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача.
29.05.2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е згідно якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 14 950,00 грн., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 14 950,00 грн., заборгованість за відсотками 7 450,00 грн. та штрафи 2500 грн.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 07.10.2020 р. №127/33824/19.
Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Доказів повернення грошових коштів відповідачем за вказаним договором матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту за договором в розмірі 5 000 грн. 00 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та штрафними санкціями суд зазначає наступне.
Первісний кредитор 01.10.2024 р. свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності та платності(згідно п. 2.1 Кредитного договору).
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 31.10.2024, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. (згідно п. 7.1.Кредитного договору).
Відповідно до п. 8.5.1. Кредитного договору, за період від дати видачі першого Траншу до 31.10.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,55 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 200,75 відсотків річних (далі - Дисконтна процентна ставка); 
Нарахування відсотків відбувається за наступною формулою: A - тіло кредиту B - строк кредиту C - відсоток в день D - нарахований відсоток за день в грн. E - відсоток за весь строк кредитування в грн. E = A*B*D/100 D = E/B Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 5 000,00 (сума виданого кредиту)* 0,55 (процентна ставка)/100= 27,50 грн. (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 01.10.2024-31.10.2024
Отже, загальний розмір відсотків за договором складає 825 грн. (108 грн. х 30 днів).
Однак позивач просить додатково стягнути відсотки за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору.
На переконання суду відсутні підстави для стягнення відсотків за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору з огляду на таке.
Відповідно до п. 12.4. Кредитного договору, сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 365,00 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За твердженням позивача у зв`язку з порушенням Відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 01.11.2025 утворилась загальна заборгованість у сумі 14 950,00 грн. за тілом - 5 000,00 грн., за відсотками - 7 450,00 грн. та за штрафними санкціями - 2 500, 00 грн. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 03.12.2024 до договору факторингу №МВ-ТП/11 від 03.12.2024 до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 958843421 від 01.10.2024.
На правах нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс» продовжувало нараховувати відсотки аналогічні тим, що проводило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Позивач стверджує, що у зв`язку з порушенням Відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 01.11.2025 утворилась загальна заборгованість у сумі 14 950,00 грн., яка ТОВ «ФК «ЕЙС» складається: 5 000,00 грн. - тіло кредиту; 7 450,00 грн.- заборгованість по відсоткам, 2 500,00 грн. - штрафні санкції за кредитним договором.
З наведеного слідує, що у заборгованість за відсотками включено як 825 грн. відсотків за користування кредитом під час дисконтного періоду, так і 6 625 грн. процентів за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 12.4. Кредитного договору).
Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу УкраїниУ період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, відповідачеві неправомірно нараховано 6 625 грн. процентів за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 12.4. Кредитного договору).
За вказаних обставин, з відповідача слід стягнути 825 грн. заборгованості за несплаченими відсотками, а у стягненні 6 625 грн. процентів за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України - відмовити.
А також, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими штрафами у розмірі 2500,00 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України.
У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., які він поніс у зв`язку з розглядом справи.
Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн. при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Згідно з приписами ч. 1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Суд враховує, що даний спір є не складним.
Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн., який є завищеним.
Разом з тим, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, в сумі 1 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог - на 38,96% (5825*100:14950), судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 943,77 грн. (2422,4*38,96% ) покладаються на відповідача.
На підставі ст.ст. 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором № 958843421 від 01.10.2024 року в розмірі 5825 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ: 42986956) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ: 42986956) сплачений судовий збір в розмірі 943,77 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя              Р.О. Рабчун