ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/5419/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Сініцина В.А.,
учасника справи -  ОСОБА_1 ,
представників учасників справи:
Приватного акціонерного товариства "Южкокс" - Ніколенко М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 (суддя Манько Г.В.)
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2026 (колегія суддів: Фещенко Ю.В., Джепа Ю.А., Мартинюк С.В.)
у справі за позовом ОСОБА_1 
до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Южкокс"
про стягнення коштів із правочину щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав.
Суть спору
1.  ОСОБА_1 та ТОВ "Балтік Фінанс Груп" були акціонерами відповідача.
2. У 2015 році ОСОБА_1 на загальних зборах акціонерів проголосував проти схвалення значних правочинів, у зв`язку із чим, реалізуючи право обов`язкового викупу акцій, уклав з емітентом договір купівлі-продажу цінних паперів за ціною 0,21 грн за акцію.
3. Аналогічно у 2019 році ТОВ "Балтік Фінанс Груп" реалізувало своє право обов`язкового викупу акцій, уклавши договір купівлі-продажу цінних паперів, однак за ціною 0,29 грн за акцію.
4. Обидва договори були виконані сторонами - акції зараховані на рахунок у цінних паперах товариства та оплачені останнім. 
5. При цьому з вимогами про зміну умов договорів позивач до суду не звертався, а умови договорів (зокрема в частині їх ціни) не змінювалися.
6. У 2025 році ТОВ "Балтік Фінанс Груп" відступило ОСОБА_1 права вимоги до відповідача щодо компенсації справедливої ринкової вартості акцій.
7. Після цього ОСОБА_1 звернувся із відповідним позовом про стягнення доплати до ринкової вартості за акції ОСОБА_1 та ТОВ "Балтік Фінанс Груп", а також нарахованих інфляційних втрат та 3% річних.
8. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, в задоволенні позову відмовив повністю. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
9. Перед Верховним Судом у цій справі постало питання чи може ціна викупу акцій бути меншою за їх номінальну вартість.
10. Верховний Суд закрив касаційне провадження у частині, а в іншій - відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
11. 27.02.2015 ПАТ "Євраз Баглійкокс" на веб-сайті www.smida.gov.ua розмістило повідомлення про проведення річних загальних зборів товариства, з переліком питань порядку денного та проєктами рішень щодо кожного з питань, включених до проєкту порядку денного (https://smida.gov.ua/db/irregular/177221).
12. 16.03.2015 відбулось засідання наглядової ради товариства, на якому з питання №7 порядку денного, зокрема, прийнято рішення: затвердити умови обов`язкового викупу акцій товариства у акціонерів, які голосували проти прийняття рішення про укладання значних правочинів і звернулись з вимогою про викуп їм належних акцій товариства, а саме: затверджено строк викупу акцій у акціонерів, які голосували проти прийняття рішення про вчинення товариством значних правочинів, ціну викупу акції, порядок звернення.
13. Станом на дату розміщення повідомлення ОСОБА_1 був акціонером ПАТ "Євраз Баглійкокс" та володів 80 000 шт. простих іменних акцій.
14. Фізична особа-підприємець Петрюченко Володимир Іванович (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №16574/14, виданий ФДМУ від 10.06.2014) склав Звіт про незалежну оцінку станом на 29.03.2015, згідно з яким: 
- об`єкт оцінки: прості іменні акції, емітовані ПАТ "Євраз Баглійкокс" (код ЄДРПОУ - 05393079) в кількості 687 671 084 штук (100% статутного капіталу) на підставі свідоцтва про реєстрацію випуску акцій №103/1/10, виданого Державною комісією з цінних паперів і фондового ринку від 06.05.2011;
- ціль оцінки: визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для відчуження;
- підстава для проведення оцінки: додаткові угоди №1 від 13.02.2015 до договору на проведення оцінки №09-20/14 від 26.09.2014, укладені між замовником і суб`єктом оціночної діяльності;
- висновок: ринкова вартість об`єкта оцінки, визначена на дату оцінки, складає: 142 711 770 грн за 687 671 084 акцій або 0,21 грн.
15. 30.03.2015 відбулись загальні збори акціонерів ПАТ "Євраз Баглійкокс" про що складено протокол. За текстом протоколу, у відповідності до ч.1 ст.68 Закону "Про акціонерні товариства", акціонери товариства, які проголосували проти прийняття рішення про вчинення товариством значного правочину, мають право вимагати здійснення викупу товариством належних їм акцій. Внесено пропозицію затвердити умови обов`язкового викупу акцій у акціонерів, які проголосували проти прийняття рішення про укладення значних правочинів: а) строк викупу акцій у акціонерів, які голосували проти прийняття рішення про вчинення товариством значних правочинів з 31.03.2015 по 30.04.2015 включно; б) викуп акцій здійснюється на підставі договору купівлі-продажу акцій за ціною 0,21 грн, яка не є меншою за ринкову вартість акцій товариства, що визначена суб`єктом оціночної діяльності.
16. Загальні збори акціонерів ПАТ "Євраз Баглійкокс" з питання №7 порядку денного вирішили: схвалити значні правочини, укладені у 2014 році та пролонговані на 2015 рік. Затвердити умови обов`язкового викупу акцій товариства у акціонерів, які голосували проти прийняття рішення про укладення значних правочинів і звернулись до товариства із письмовою вимогою про викуп належних їм акцій товариства. Надати генеральному директору ПАТ "Євраз Баглійкокс" та/або особам, уповноваженим ним, повноваження на підписання договорів купівлі-продажу акцій товариства з акціонерами, які голосували проти прийняття рішення про вчинення товариством значних правочинів та звернулися до товариства з письмовою вимогою про викуп належних їм акцій, а також всіх необхідних для здійснення вищезгаданих документів.
17. Позивач брав участь у загальних зборах акціонерів товариства 30.03.2015 та проголосував "проти" питання №7 порядку денного загальних зборів акціонерів щодо схвалення (затвердження) укладених Товариством в 2014 та пролангованих на 2015 рік значних правочинів та схвалення укладення значного правочину у 2015 році.
18. Враховуючи голосування "проти" позивача по питанню №7, на 16 день після проведення загальних зборів акціонерів позивач подав до товариства вимогу акціонера про обов`язковий викуп акцій листом від 15.04.2015.
19. 30.04.2015 ПАТ "Євраз Баглійкокс" та ОСОБА_1 уклали договір №04-29/15 купівлі-продажу цінних паперів (далі - Договір від 30.04.2015), за умовами якого:
- продавець зобов`язується передати у власність емітента, а емітент зобов`язується оплатити і прийняти такі цінні папери: вид цінних паперів - прості іменні акції; емітент - ПАТ "Євраз Баглійкокс"; код ЄДРПОУ - 05393079; міжнародний ідентифікаційний код ISIN - UA4000067029; форма існування цінних паперів - бездокументарна; кількість цінних паперів - 80 000 шт.; номінальна вартість одиниці - 0,25 грн; договірна вартість одиниці - 0,21 грн; договірна вартість пакету - 16 800 грн (п.1.1);
- загальна сума договору складає 16 800 грн без ПДВ (п.1.2);
- продавець одночасно з підписанням даного договору надає емітетну для подальшої передачі депозитарній установі всі належним чином оформленні документи, необхідні для списання цінних паперів на рахунок в цінних паперах емітента (п.2.1);
- право власності на цінні папери, які вказані в пп.1.1 даного договору, переходить до емітенту з моменту зарахування цих цінних паперів на його рахунок і в цінних паперах у депозитарній установі (п.2.4);
- зміни і доповнення, додаткові угоди і додатки до даного договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу в випадку, якщо вони викладені в письмовій формі і підписані сторонами (п.5.2);
- спори та розбіжності, не врегульовані сторонами шляхом переговорів, підлягають вирішенню в суді згідно діючому законодавству України (п.6.2).
20. 25.05.2015 викуплені в обов`язковому порядку акції ПАТ "Євраз Баглійкокс" зараховані на рахунок у цінних паперах товариства.
21. 20.03.2019 ПрАТ "Южкокс" розмістило на веб сайті www.smida.gov.ua повідомлення про проведення річних загальних зборів ПрАТ "Южкокс", з переліком питань порядку денного та проєктами рішень щодо кожного з питань, включених до проєкту порядку денного (https://www.smida.gov.ua/db/feed/1457) та на власному веб-сайті (https://www.bkoks.dp.ua/ru/message_meeting).
22. Станом на дату розміщення повідомлення ТОВ "Балтік Фінанс Груп" було акціонером ПрАТ "Южкокс" та володіло 1 333 490 шт. простих іменних акцій.
23. 20.04.2019 відбулись загальні збори акціонерів ПрАТ "Южкокс" про що складено відповідний протокол. За текстом протоколу прийнято рішення з питання №7 "Про схвалення значних правочинів". Рішення з даного питання прийнято більш як 50% голосів акціонерів від їх загальної кількості, які зареєструвалися для участі в загальних зборах ПрАТ "Южкокс" та є власниками голосуючих з цього питання акцій, згідно зі ст.42 Закону "Про акціонерні товариства". На підставі ст.72, ч.2 ст.33 Закону "Про акціонерні товариства" схвалено (затверджено) укладені товариством в 2016-2018 роках та пролонговані на 2019 рік значні правочини.
24. Представник ТОВ "Балтік Фінанс Груп" брав участь у загальних зборах акціонерів ПрАТ "Южкокс" 20.04.2019 та проголосував "проти" щодо питання №7 порядку денного загальних зборів акціонерів щодо схвалення (затвердження) укладених товариством в 2016-2018 роках та пролонгованих на 2019 рік значних правочинів. 
25. ТОВ "Оціночний стандарт" склало звіт про оцінку вартості. За текстом звіту:
- юридична підстава виконання роботи - договір №04-37/19 від 22.04.2019 між ПpАТ "Южкокс" (замовник) і суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Оціночний стандарт" (виконавець);
- предмет договору - виконання робіт з оцінки пакета акцій;
- об`єкт оцінки: одна акція ПрАТ "Южкокс" (у складі пакетів загальною кількістю 5,0435% від статутного фонду з метою реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій);
- ціль і функція оцінки - визначення ринкової вартості 1-єї акції ПрАТ "Южкокс" (у складі пакетів загальною кількістю 5,0435 % від статутного фонду); визначення вартості цінних паперів проводилось з метою реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій;
- оцінка проведена станом на 19.03.2019;
- ринкова вартість 1-єї акції ПрАТ "Южкокс" (у складі пакетів загальною кількістю 5,0435% від статутного фонду з метою реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій) станом на 19.03.2019 становить 0,29 грн, без ПДВ.
26. На засіданні наглядової ради ПрАТ "Южкокс" складено протокол №14 від 24.04.2019. За текстом протоколу вирішено: затвердити ринкову вартість однієї простої іменної акції товариства станом на 19.03.2019 в розмірі 0,29 грн; встановити, що повідомлення акціонерів, які мають право вимагати обов`язкового викупу акцій, здійснюється товариством шляхом направлення такого повідомлення простим поштовим листом кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, що голосували "проти" прийняття рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.
27. Враховуючи голосування ТОВ "Балтік Фінанс Груп" "проти" по питанню №7, ПрАТ "Южкокс" протягом п`яти робочих днів з дня проведення загальних зборів акціонерів листом №473 від 24.04.2019 повідомило ТОВ "Балтік Фінанс Груп" про виникнення у останнього права вимагати обов`язкового викупу акціонерним товариством належних ТОВ "Балтік Фінанс Груп" 1 333 490 простих акцій. ПрАТ "Южкокс" у вищезазначеному повідомленні вказало, що викуп акцій здійснюється за ціною 0,29 грн за одну акцію, загальна вартість викупу акцій становитиме 386 712,10 грн.
28. 16.05.2019 ТОВ "Балтік Фінанс Груп" листом вих. №39 (отриманий 22.05.2019) повідомив ПрАТ "Южкокс" про обов`язковий викуп належних йому акцій; у вимозі зазначено у якості ціни продажу акцій 0,29 грн за одну акцію.
29. 27.05.2019 ПрАТ "Южкокс" та ТОВ "Балтік фінанс груп" уклали договір викупу емітентом цінних паперів №05-15/19 (далі також - Договір від 27.05.2019), за умовами якого:
- продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступні цінні папери: вид ЦП - акції прості іменні; емітент - ПрАТ "Южкокс"; код ЄДРПОУ емітента - 05393079; код ISIN - UA4000067029; реєстраційний номер випуску - №103/1/10; форма існування ЦП - бездокументарна; номінальна вартість ЦП (за одну просту іменну акцію) - 0,25 грн; кількість ЦП - 1 333 490 шт.; ринкова вартість ЦП - 0,29 грн за одну просту іменну акцію номінальною вартістю 0,25 грн, що визначена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Оціночний стандарт" (п.1.1);
- загальна сума цього договору складає 386 712,10 грн (п.1.2);
- право власності на ЦП переходить від продавця до покупця з моменту переказу (зарахування) ЦП на рахунок у цінних паперах покупця у депозитарії ПАТ "Національний депозитарій України" (далі також - ПАТ "НДУ" та/або депозитарій) відповідно до чинного законодавства України (п.2.1);
- цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.7.1);
- усі зміни та доповнення до даного договору можливі лише за письмовою згодою сторін у вигляді додаткових угод (п.7.5).
30. 20.06.2019 ПрАТ "Южкокс" здійснило оплату викуплених акцій у загальній сумі 386 712,10 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6606 від 20.06.2019.
31. ТОВ "Балтік Фінанс Груп" та ОСОБА_1 уклали договір №125 відступлення прав вимог від 09.09.2025 (далі також - Договір відступлення), за умовами якого:
- боржник - ПрАТ "Южкокс" (51909. Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 1, код за ЄДРПОУ 05393079) (п.1.1);
- акції - належні первісному кредитору станом на дату списання з рахунку первісного кредитора № НОМЕР_1 на рахунок боржника в ПАТ "НДУ" № НОМЕР_2 на виконання договору викупу емітентом цінних паперів №05-15/19 від 27.05.2019 1 333 490 простих іменних акцій ПрАТ "Южкокс" (код ISIN UA4000067029) (п.1.2);
- право вимоги - право грошової вимоги первісного кредитора до боржника щодо компенсації боржником на користь первісного кредитора справедливої ринкової вартості акцій, придбаних на виконання договору викупу емітентом цінних паперів №05-15/19 від 27.05.2019, а також право грошової вимоги первісного кредитора до боржника щодо будь-яких сум, платежів, компенсацій, відсотків річних, штрафних санкції та інфляційних вірні, нарахованих на вартість акцій, придбаних на виконання договору викупу емітентом цінних паперів №05- 15/19 від 27.05.2019 (п.1.3);
- в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає (передає) новому кредитору, а новий кредитор набуває (приймає) право вимоги, належне первісному кредитору (п.2.1);
- за цим договором новий кредитор набуває (приймає) право вимоги до боржника в обсязі та на умовах, які існують станом на дату укладення цього договору (п.2.2);
- порядок відступлення права вимоги: право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора в дату підписання цього договору (п.3.4.1).
32. З вимогами про зміну умов Договорів від 30.04.2015 та від 27.05.2019 позивач до суду не звертався.
33. В матеріалах справи відсутні докази зміни умов Договорів за умовами, визначеними п.5.3 Договору від 30.04.2015 та п.7.5 Договору від 27.05.2019.
Короткий зміст позовних вимог
34. У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ "Южкокс" 1 935 823,30 грн.
35. Ціна позову складається з таких сум:
- 33 600,60 грн - доплати до ринкової вартості на акції ОСОБА_1 ;
- 60 067,80 грн - інфляційних втрат на суму доплати до ринкової вартості акцій ОСОБА_1 в розмірі 33 600,00 грн за період з 06.05.2015 по 31.07.2025;
- 10 320,26 грн - 3% річних на суму доплати до ринкової вартості акцій ОСОБА_1 в розмірі 33 600,00 грн за період з 06.05.2015 по 31.07.2025;
- 906 773,20 грн - доплати до ринкової вартості на акції ТОВ "Балтік Фінанс Груп";
- 761 022,96 грн - інфляційних втрат на суму доплати до ринкової вартості акцій ТОВ "Балтік Фінанс Груп" в розмірі 906 773,20 грн за період з 20.06.2019 по 30.06.2025;
- 164 039,00 грн - 3% річних на суму доплати до ринкової вартості акцій ТОВ "Балтік Фінанс Груп" в розмірі 906 773,20 грн за період з 20.06.2019 по 30.06.2025 та судових витрат у справі.
36. Позовні вимоги обґрунтовані таким:
- з постанови Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19 позивач дізнався про існування нижньої межі ринкової вартості акцій в розмірі балансової вартості акцій, тому саме з цієї дати почався перебіг позовної давності по заявленому позову;
- мінімальна ціна обов`язкового викупу акцій дорівнює 0,63 грн, отже, викуп акцій відповідачем у позивача відбувся не за ринковою вартістю акцій, що суперечить чинному законодавству України; при цьому наглядовою радою до 24.04.2019 не були затверджені ринкова вартість акцій та проєкт договору обов`язкового викупу акцій, що є порушенням ч.1 ст.36 Закону "Про акціонерні товариства";
- стягнувши з відповідача різницю між мінімальною ринковою вартістю акцій та отриманими грошовими коштами за кожну акцію, позивач відновить своє порушене право на отримання ринкової вартості акцій при процедурі обов`язкового викупу акцій емітентом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
37. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 09.12.2025, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2026, у задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі.
38. Рішення суду першої інстанції обґрунтоване таким:
- позивач пропустив строк, визначений ст.257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), щодо звернення до суду з позовними вимогами, що стосуються Договору від 30.04.2015, укладеного між ПАТ "Євраз Баглійкокс" та ОСОБА_1 ;
- Договори від 30.04.2015 та від 27.05.2019 підписані сторонами та засвідчені печатками; зазначені договори містять усі необхідні реквізити, в тому числі дату укладення, реквізити сторін, банківські реквізити сторін, ціну викупу акцій, предмет та термін дії договору; договори є правомірними в розумінні ст.204 ЦК;
- Договори від 30.04.2015 та від 27.05.2019 є укладеними та обов`язковими до виконання сторонами у розумінні приписів статей 629, 638 ЦК;
- з вимогами про зміну умов Договорів від 30.04.2015 та від 27.05.2019 позивач до суду не звертався;
- укладаючи договори викупу, з наявністю у них відповідної ціни викупу акцій, сторони договорів усвідомлювали їх зміст, вчиняли правочини з власної волі, добровільно, розуміючи наслідки своїх дій, погодили з відповідачем ціну викупу цінних паперів; дії учасників правочинів, які реалізували свої права на набуття цивільних прав та обов`язків шляхом укладання правочину, відповідали їх внутрішній волі; позивач не заперечує добровільність укладення вказаних договорів, але просить стягнути кошти додатково, поза межами умов договорів; факт незгоди на теперішній час з визначеною ринковою вартістю цінних паперів з одночасним бажанням отримати додатковий прибуток не дає позивачу право стверджувати про наявність порушеного права; у позивача відсутні правові підстави вимагати доплати за укладеними договорами, за якими було добровільно погоджено ціну обов`язкового викупу акцій.
39. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким: 
- ринкова вартість цінних паперів визначена за результатами здійснення незалежної оцінки та затверджена, відповідно, загальними зборами, що відбулися 30.03.2015, та рішенням наглядової ради ПрАТ "Южкокс" від 24.04.2019, а отже, у відповідності до приписів законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин;
- відповідачем були вчинені дії, необхідні для реалізації акціонером свого права на обов`язковий викуп акцій; так само і самим акціонером здійснено дії, необхідні для виникнення у нього права, а у відповідача - обов`язку викупити належні позивачу акції;
- суд правильно зазначив, що у розумінні приписів статей 629, 638 ЦК Договори від 30.04.201 та від 27.05.2019 є укладеними та обов`язковими до виконання сторонами; більше того, вказані договори були виконані сторонами, що, фактично, не заперечується скаржником;
- з урахуванням "балансу вірогідностей", колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів порушення його прав під час укладення Договорів від 30.04.2015 та від 27.05.2019;
- суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо введення відповідачем акціонерів, у тому числі скаржника, в оману та спричинення їм збитків; відповідні твердження скаржника не доведені жодним доказом;
- сформульований у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19 висновок є застосовним до випадків обов`язкового продажу акцій акціонерами в процедурі примусового викупу акцій сквіз-аут (ст.65 Закону "Про акціонерні товариства"), тому посилання на неї відхиляється;
- поведінка та дії управнених та зобов`язаних сторін (позивача та відповідача) повинні відповідати принципу добросовісності та сутності чесної ділової практики, будуватися на взаємоповазі та дотриманні інтересів усіх учасників цих відносин;
- судом встановлено відсутність порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, отже позовна давність не застосовується; посилання у рішенні суду першої інстанції на її застосування не вплинуло на правильність висновків суду по суті спору.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
40. 16.03.2026 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2026, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
41. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287, пунктами 1, 4 ч.3 ст.310 ГПК, та зазначає, зокрема, таке:
- суд апеляційної інстанції безпідставно не дослідив та не врахував обставини порушення проведення процедури обов`язкового викупу акцій (п.1 ч.3 ст.310 ГПК), у зв`язку з чим застосував норму права:
1) статей 36, 68 та 69 Закону "Про акціонерні товариства" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №921/260/19, від 13.09.2022 у справі №911/3403/20, від 07.12.2022 у справі №921/262/19;
2) статті 8 Закону "Про акціонерні товариства" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28.11.2023 у справі №922/1307/22, від 17.06.2025 у справі №924/684/24;
- суди попередніх інстанцій встановили обставини на підставі недопустимих доказів (п.4 ч.3 ст.310 ГПК); стверджує, що ціна викупу акцій наглядовою радою ні 16.03.2015, ні в інший день затверджена не була; звіт про незалежну оцінку було складено 20.03.2015; ні ринкова вартість акцій, ні ціна викупу акцій так і не були затверджені для загальних зборів акціонерів 30.03.2015; 0,25 грн - це номінальна вартість акцій, а ціна продажу була - 0,21 грн; 
- суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні ч.2 ст.8 в системному зв`язку із ч.3 ст.66 та ч.1 ст.69 Закону "Про акціонерні товариства", щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, і дійшов висновку, що ціна викупу акцій може бути нижче номінальної вартості акцій (0,21 грн при номінальній вартості 0,25 грн); висновок Верховного Суду повинен бути таким: ціна викупу акцій не може бути меншою за номінальну вартість акцій;
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував ст.638 ЦК без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №921/260/19, від 13.09.2022 у справі №911/3403/20, від 07.12.2022 у справі №921/262/19;
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував ст.8 Закону "Про акціонерні товариства" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19.
42. 20.04.2026 надійшов відзив ПрАТ "Южкокс" на касаційну скаргу, в якому просить закрити касаційне провадження, відкрите з підстав, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 та п.1 ч.3 ст.310 ГПК, скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
43. У відзиві, зокрема, вказує:
- Верховний Суд у справі №921/260/19 вирішив переддоговірний спір на предмет (не)укладеності договору обов`язкового викупу акцій; в рамках розгляду спору суд застосував норми статті 638, 649 ЦК у поєднанні зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства"; при цьому, наявний у справі №921/260/19 спір був переддоговірним, а не договірним; Верховний Суд не застосував норму ст.632 ЦК, не сформував правові висновки щодо її застосування;
- викладені у справі №911/3403/20 висновки Верховного Суду не стосуються подібних правовідносин та не стосуються норми права (ст.632 ЦК), застосованої у цій справі; у вказаній справі спір стосується вимог про примусове виконання емітентом зобов`язань за договором про обов`язковий викуп акцій - надання відповідачем розпорядження на списання (викуп) акцій позивача та стягнення з відповідача коштів за викуплені акції; Верховний Суд у вказаній справі застосував норми статей 638, 639, 640 ЦК у поєднання зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства"; спір не стосувався зміни ціни укладеного та виконаного договору;
- у справі №921/262/19 виник спір стосовно того, чи укладений між сторонами договір обов`язкового викупу акцій; за результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд сформував правовий висновок стосовно застосування норм статей 638, 639 у поєднання зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства" - для з`ясування питання укладення договору обов`язкового викупу акцій необхідно дослідити обставини проведення загальних зборів акціонерів; предметом спору у вказаній справі не було внесення змін до укладеного та виконаного договору обов`язкового викупу акцій, включаючи ціну такого договору; Верховний Суд не викладав правовий висновок щодо застосування норми ст.632 ЦК;
- Верховний Суд у межах справи №922/1307/22 вирішив переддоговірний спір щодо усунення розбіжностей під час укладення договору обов`язкового викупу акцій на підставі запропонованої позивачами редакції договору; в цій ситуації позивачі відмовилися від оферти емітента та надали контр-оферту (контр-пропозицію) з новою ціною обов`язкового викупу акцій; при цьому, суди застосували норму ст.183 Господарського кодексу України у поєднанні зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства"; суди не розглядали вимоги про стягнення доплати до ціни обов`язкового викупу акцій, встановленої за згодою обох сторін у підписаному ними договорі обов`язкового викупу акцій; суди не застосовували ст.632 ЦК;
- у справі №924/684/24 виник переддоговірний спір щодо визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції; при цьому, суди застосували норми статей 638, 640, 642 ЦК; предметом спору у справі не була зміна ціни укладеного та виконаного договору, так як спір у справі був переддоговірним, а не договірним;
- оскільки наведена позивачем підстава касаційного оскарження за п.1 ч.2 ст.287 ГПК є необґрунтованою, також неможливий і перегляд судових рішень за п.1 ч.3 ст.310 ГПК;
- щодо підстави касаційного оскарження за п.4 ч.3 ст.310 ГПК - доводи скаржника у касаційній скарзі не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та стосуються обставин, які не входять в предмет спору (доказування); суди повно та всебічно дослідили обставин справи виходячи із заявлених позивачем вимог;
- у цій справі вже укладений договір викупу акцій, який був виконаний; зміна ціни такого договору регулюється загальними нормами права, зокрема ст.632 ЦК; оскільки спір у цій справі стосується укладеного договору, тобто не є переддоговірним, до спірних правовідносин не застосовується норма ст.8 Закону "Про акціонерні товариства"; оскільки суди попередніх інстанцій не застосовували норму ст.8 Закону "Про акціонерні товариства" до спірних правовідносин, позивач не може просити сформувати правовий висновок щодо застосування такої норми права; більше того, Верховний Суд вже викладав правовий висновок щодо можливості визначення ціни продажу нижче номінальної вартості - у постанові від 22.11.2022 у справі №927/939/21;
- наведені позивачем постанови Верховного Суду у справах №921/260/19 (від 14.07.2020), №921/262/19 (від 07.12.2022) не стосуються питання зміни ціни виконаного договору та ст.638 ЦК; постанова Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19 також не стосується питання зміни ціни виконаного договору та ст.8 Закону Про акціонерні товариства"; позивач обрав не ефективний та неналежний спосіб захисту, оскільки він не просить суд оскаржити рішення органів управління емітентів та визнати укладеними додаткові угоди або визнати недійсними договори викупу акцій.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
44. Верховний Суд ухвалою від 06.04.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 розгляд справи призначив у відкритому судовому засіданні на 06.05.2026, а ухвалою від 24.04.2026 повідомив учасникам справи іншу дату судового засідання - 07.05.2026.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК
45. За приписами п.14 ч.1 ст.92, п.8 ч.2 ст.129 Конституції' України на рівні закону забезпечується право на апеляційний перегляд кожної справи, а право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується лише в тих випадках, що їх визначив законодавець.
46. У постанові від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя (пункти 5.10, 5.16, 5.21 постанови).
47. У ст.287 ГПК, якою регламентоване право касаційного оскарження, визначено перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню у господарському процесі, а також визначені підстави та випадки, коли касаційне оскарження допускається.
48. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовуються правила ст.300 ГПК, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1).
49. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, відповідно до п.1 ч.2 ст.287 ГПК, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
50. Наведене узгоджується із ч.4 ст.236 ГПК, яка визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
51. Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст.287 ГПК касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку; (3) висновок Верховного Суду стосується правовідносин, які є подібними.
52. При цьому, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
53. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.
54. Так, у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 Велика Палата Верховного Суду визначила наступні критерії подібності правовідносин у розумінні норм процесуального законодавства:
- термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші (п.24 постанови);
- для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема п.1 ч.2 ст.287 ГПК та п.5 ч.1 ст.296 ГПК таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями (п.25 постанови);
- подібність спірних правовідносин, виявлена одночасно за трьома критеріями, означатиме тотожність цих відносин (однакового виду суб`єкти, однаковий вид об`єкта й однакові права та обов`язки щодо нього). Але процесуальний закон не вимагає встановлювати тотожність. З огляду на значення слова "подібний" не завжди означає тотожність (п.28 постанови);
- у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленоїцим регулюванням, суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин (п.31 постанови).
55. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини) (п.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).
56. Здійснена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п.39 постанови).
57. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про те, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували положення: (І) статей 36, 68 та 69 Закону "Про акціонерні товариства" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №921/260/19, від 13.09.2022 у справі №911/3403/20, від 07.12.2022 у справі №921/262/19; (ІІ) ст.8 Закону "Про акціонерні товариства" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28.11.2023 у справі №922/1307/22, від 17.06.2025 у справі №924/684/24; (ІІІ) ст.638 ЦК без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №921/260/19, від 13.09.2022 у справі №911/3403/20, від 07.12.2022 у справі №921/262/19; (ІV) ст.8 Закону "Про акціонерні товариства" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19, з огляду на таке.
58. Як зазначалось вище, у розумінні п.1 ч.2 ст.287 ГПК, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
59. Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, ухваленої за наслідками такого розгляду, який є обов`язковим для суду та інших суб`єктів (постанови Верховного Суду від 15.07.2025 у справі №910/11961/24, від 24.05.2025 у справі №910/16586/18, від 20.03.2025 у справі №917/2139/23, від 21.01.2025 у справі №906/1167/23).
60. Натомість у постановах, на які посилається скаржник Верховний Суд не формував висновків щодо застосування статей 8, 36, 68 та 69 Закону "Про акціонерні товариства", ст.638 ЦК саме у подібних правовідносинах.
61. У справі, що переглядається, між ОСОБА_1 (а також ТОВ "Балтік Фінанс Груп", правонаступником якої є ОСОБА_1 ) та ПрАТ "Южкокс" було спершу укладено, а згодом і виконано договори обов`язкового викупу акцій. 
62. При цьому позивач просить стягнути з ПрАТ "Южкокс" доплату до ціни обов`язкового викупу акцій, а також інфляційні втрати та 3% річних, мотивуючи це, зокрема, тим, що він з постанови Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19 дізнався про існування нижньої межі ринкової вартості акцій в розмірі балансової вартості акцій.
63. Відмовляючи у позові суди попередніх інстанцій встановили, що спір між сторонами є договірним та спрямований на фактичну зміну ціни договору обов`язкового викупу акцій. З огляду на встановлені фактичні обставини, суд апеляційної інстанції застосував норму ст.632 ЦК щодо неможливості зміни ціни вже виконаних договорів.
64. Натомість, у справі №921/260/19 Верховний Суд розглядав спір на предмет (не)укладеності договору обов`язкового викупу акцій. В межах розгляду спору суд застосував норми статей 638, 649 ЦК у поєднанні зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства". У зазначеній справі позивач самостійно направив оферту із ціною обов`язкового викупу акцій, а не просив змінити ціну вже укладеного договору, внаслідок чого Верховний Суд не досліджував питання застосовування норми ст.632 ЦК та не викладав правові висновки щодо її застосування.
65. У справі №911/3403/20 спір стосувався вимог про примусове виконання емітентом зобов`язань щодо обов`язкового викупу акцій - надання відповідачем розпорядження на списання (викуп) акцій позивача та стягнення з відповідача коштів за викуплені акції. Верховний Суд у вказаній справі застосував норми статей 638, 639, 640, 649 у поєднання зі статтями 36, 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства". Вказаний спір не стосувався зміни ціни укладеного та виконаного договору, відповідно, висновки Верховного Суду з цієї справи не стосувалися питання застосування ст.632 ЦК, яка була застосована у справі, що переглядається.
66. У справі №921/262/19 спір виник щодо того, чи був між сторонами укладений договір обов`язкового викупу акцій. За результатами розгляду справи Верховний Суд виклав правовий висновок щодо застосування норм статей 638, 649 у поєднання зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства" в контексті дослідження питання укладення договору обов`язкового викупу. Натомість питання внесення змін до вже укладеного та виконаного договору обов`язкового викупу акцій Верховний Суд не досліджував та висновків щодо застосування ст.632 ЦК не викладав.
67. У межах справи №922/1307/22 Верховний Суд розглядав переддоговірний спір щодо усунення розбіжностей під час укладення договору обов`язкового викупу акцій на підставі запропонованої позивачами редакції договору, оскільки позивачі відмовилися від оферти емітента та надали контр-пропозицію з новою ціною обов`язкового викупу акцій. При цьому, суди застосували норми ст.187 Господарського кодексу України у поєднанні зі статтями 68, 69 Закону "Про акціонерні товариства", і не розглядали вимоги про стягнення доплати до ціни обов`язкового викупу акцій, встановленої за згодою сторін в укладеному ними договорі обов`язкового викупу акцій, тобто не застосовували ст.632 ЦК щодо зміни ціни укладеного та виконаного договору.
68. Також і у справі №924/684/24 розглядався переддоговірний спір щодо визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції. Суди застосували норми статей 638, 640, 642 ЦК, і предметом спору не була зміна ціни укладеного та виконаного договору.
69. Натомість питання у справі №905/671/19, які постали перед Верховним Судом, стосувалися обов`язкового продажу акцій акціонерами в процедурі примусового викупу акцій (сквіз-аут), особливістю якої є те, що кожному акціонеру надсилається публічна безвідклична вимога про придбання акцій в усіх власників акцій за встановленою наглядовою радою емітента ціною, після чого цінні папери з рахунків акціонерів списуються та переводяться на рахунок заявника вимоги. Тобто у цій процедурі (сквіз-аут) відсутній переддоговірний процес, в якому акціонер може прийняти або відмовитися від прийняття пропозиції укласти відповідний договір продажу акцій (реалізувати право вимоги обов`язкового викупу акцій відповідно до ст.69 Закону "Про акціонерні товариства").
70. Отже, у цій справі, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій виходили з конкретних встановлених обставин справи, зокрема, укладення ОСОБА_1 Договору від 30.04.2015 (договірна ціна за акцію 0,21 грн), укладення ТОВ "Балтік фінанс груп" Договору від 27.05.2019 (договірна ціна за акцію 0,29 грн), виконання сторонами зазначених договорів, не заявлення в судовому порядку вимог про зміну умов договорів та відсутності факту зміни їх умов.
71. Вказане свідчить, що правовідносини у справі, яка розглядається, і в зазначених скаржником постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №921/260/19, від 13.09.2022 у справі №911/3403/20, від 07.12.2022 у справі №921/262/19, від 28.11.2023 у справі №922/1307/22, від 17.06.2025 у справі №924/684/24 та від 15.06.2022 у справі №905/671/19, є істотно відмінні за фактично-доказовою базою - встановленими судами у даній справі обставинами і зібраними та дослідженими в ній доказами, що вказує на неподібність правовідносин у наведених до порівняння постановах Верховного Суду з правовідносинами у справі, яка розглядається, насамперед за змістовим критерієм. 
72. Таким чином, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у п.1 ч.2 ст.287 ГПК, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, з огляду на що Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження з підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК, на підставі п.5 ч.1 ст.296 цього Кодексу.
Щодо підстави, передбаченої п.3 ч.2 ст.287 ГПК
73. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні ч.2 ст.8 в системному зв`язку із ч.3 ст.66 та ч.1 ст.69 Закону "Про акціонерні товариства", щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, і дійшов висновку, що ціна викупу акцій може бути нижче номінальної вартості акцій (0,21 грн при номінальній вартості 0,25 грн). 
74. Вважає, що висновок Верховного Суду повинен бути таким: ціна викупу акцій не може бути меншою за номінальну вартість акцій.
75. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника, виходячи з таких міркувань.
76. Згідно зі статтями 6, 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
77. Відповідно до ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
78. Згідно із ст.632 ЦК ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
79. Разом з тим, ст.69 Закону "Про акціонерні товариства" (в редакції, чинній на момент укладення Договору від 30.04.2015) врегульовано порядок реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій.
80. Відповідно до ч.1 цієї статті ціна викупу акцій не може бути меншою, ніж їх ринкова вартість. Ціна викупу акцій розраховується станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому ст.8 цього Закону. Договір між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі.
81. Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов`язковий викуп акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов`язкового викупу яких він вимагає (ч.2 ст.69 Закону "Про акціонерні товариства").
82. Як встановили суди попередніх інстанцій, фізична особа-підприємець Петрюченко Володимир Іванович (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №16574/14, виданий ФДМУ від 10.06.2014) склав Звіт про незалежну оцінку станом на 29.03.2015, згідно з яким ринкова вартість об`єкта оцінки, визначена на дату оцінки, складає: 142 711 770 грн за 687 671 084 акцій або 0,21 грн.
83. 30.03.2015 відбулись загальні збори акціонерів ПАТ "Євраз Баглійкокс" про що складено протокол. За текстом протоколу, у відповідності до ч.1 ст.68 Закону "Про акціонерні товариства", акціонери товариства, які проголосували проти прийняття рішення про вчинення товариством значного правочину, мають право вимагати здійснення викупу товариством належних їм акцій. Внесено пропозицію затвердити умови обов`язкового викупу акцій у акціонерів, які проголосували проти прийняття рішення про укладення значних правочинів: а) строк викупу акцій у акціонерів, які голосували проти прийняття рішення про вчинення товариством значних правочинів з 31.03.2015 по 30.04.2015 включно; б) викуп акцій здійснюється на підставі договору купівлі-продажу акцій за ціною 0,21 грн, яка не є меншою за ринкову вартість акцій товариства, що визначена суб`єктом оціночної діяльності.
84. Враховуючи голосування позивача "проти" по питанню №7, на 16 день після проведення загальних зборів акціонерів позивач подав до товариства вимогу акціонера про обов`язковий викуп акцій листом від 15.04.2015. 
85. ПАТ "Євраз Баглійкокс" та ОСОБА_1 уклали Договір від 30.04.2015, за умовами п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність емітента, а емітент зобов`язується оплатити і прийняти такі цінні папери: вид цінних паперів - прості іменні акції; емітент - ПАТ "Євраз Баглійкокс"; код ЄДРПОУ - 05393079; міжнародний ідентифікаційний код ISIN - UA4000067029; форма існування цінних паперів - бездокументарна; кількість цінних паперів - 80 000 шт.; номінальна вартість одиниці - 0,25 грн; договірна вартість одиниці - 0,21 грн; договірна вартість пакету - 16 800 грн.
86. 25.05.2015 викуплені в обов`язковому порядку акції ПАТ "Євраз Баглійкокс" були зараховані на рахунок у цінних паперах товариства.
87. З вимогами про зміну умов Договору від 30.04.2015 позивач до суду не звертався; в матеріалах справи відсутні докази зміни умов Договору від 30.04.2015.
88. Таким чином, з урахуванням встановлених судами обставин цієї справи, ціна викупу акцій (0,21 грн) була встановлена на рівні не меншому, ніж їх ринкова вартість (0,21 грн), як того вимагають положення Закону "Про акціонерні товариства". 
89. При цьому скаржник, знаючи про затверджену загальними зборами ціну викупу, реалізував своє право заявити вимогу обов`язкового викупу акцій та, як наслідок, уклав відповідний Договір від 30.04.2015 за такою ціною.
90. Враховуючи зазначене, Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника про неправильне застосування норм ч.2 ст.8 в системному зв`язку із ч.3 ст.66 та ч.1 ст.69 Закону "Про акціонерні товариства". Відповідно, у Верховного Суду відсутні підстави для формування правового висновку, на якому наполягає скаржник. 
Щодо інших підстав касаційного оскарження
91. Скаржник також посилається на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно не дослідив та не врахував обставини порушення проведення процедури обов`язкового викупу акцій (п.1 ч.3 ст.310 ГПК).
92. Верховний Суд відхиляє вказаний довід скаржника з огляду на таке.
93. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу (п.4 ч.2 ст.287 ГПК).
94. На відміну від судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд є судом права, а не встановлення фактів, тому не має можливості приймати та оцінювати докази, надавати перевагу одних доказів над іншими, або додатково перевіряти докази в силу імперативної заборони передбаченої ч.2 ст.300 ГПК.
95. Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 ГПК.
96. За змістом п.1 ч.3 ст.310 ГПК достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у вигляді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.
97. Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, від 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 02.12.2021 у справі №922/3363/20, від 16.12.2021 у справі №910/18264/20 та від 13.01.2022 у справі №922/2447/21 тощо.
98. Як зазначалося вище, під час здійснення касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, тому визначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п.1 ч.3 ст.310 ГПК, є необґрунтованою.
99. Також необґрунтованим є посилання скаржника на обставину встановлення судами обставин справи на підставі недопустимих доказів (п.4 ч.3 ст.310 ГПК).
100. Питання допустимості доказів врегульовано у ст.77 ГПК, відповідно до положень якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
101. Водночас у касаційній скарзі скаржник не обґрунтовує, які саме докази у справі він вважає недопустимими, чому на підставі таких доказів не можна було встановити обставини, які входять в предмет доказування. Скаржник також не вказує, які докази, прийняті судом, були одержані з порушенням закону, в чому полягало таке порушення.
102. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц).
103. Верховний Суд зазначає, що наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для скасування судових рішень.
104. З урахуванням цього, доводи ОСОБА_1 в цій частині також є необґрунтованими.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
105. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
106. Пунктом 5 ч.1 ст.296 ГПК передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
107. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
108. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про закриття касаційного провадження з підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та залишення касаційної скарги без задоволення (в частині інших підстав касаційного оскарження), а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.
Судові витрати
109. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження з підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та залишення касаційної скарги без задоволення в частині інших підстав касаційного оскарження, то судові витрати як зі сплати судового збору за її подання, так і на професійну правничу допомогу, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині інших підстав касаційного оскарження залишити без задоволення.
3. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2026 у справі №904/5419/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець