УХВАЛА
08 червня 2026 року
м. Київ
справа № 367/1426/19
провадження № 61-5604ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя та
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя: земельну ділянку в Садовому товаристві «Зоря» (далі - СТ «Зоря») на АДРЕСА_1 , площею 0,0531 га з кадастровим номером 3221083005:02:002:0719; земельну ділянку в СТ «Зоря» на АДРЕСА_2 , площею 0,0776 га з кадастровим номером 3221083005:02:002:0703; 
97/100 квартири АДРЕСА_3 . Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, таким чином: виділити йому та визнати за ним право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,0531 га з кадастровим номером 3221083005:02:002:0719; 53/100 квартири АДРЕСА_3 ; виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на: земельну ділянку в 
АДРЕСА_2 , площею 0,0776 га з кадастровим номером 3221083005:02:002:0703; 47/100 квартири АДРЕСА_3 .
ОСОБА_1 у зустрічному позові просила визнати спільною сумісною власністю подружжя: квартиру 
АДРЕСА_3 ; земельну ділянку в АДРЕСА_1 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0719, площею 0,0531 га; земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_2 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0703, площею 0,0776 га; грошові кошти у розмірі 666 002,96 грн, отримані ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з нею. Здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя, відступивши від засади рівності часток за обставин, що мають істотне значення наступним чином: визнати за нею право власності на квартиру 
АДРЕСА_3 , та земельну ділянку в 
АДРЕСА_1 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0719, площею 0,0531 га; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_2 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0703, площею 0,0776 га.
30 жовтня 2025 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області позови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно:
- квартиру 
АДРЕСА_3 ;
- земельну ділянку АДРЕСА_1 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0719 площею 0,0531 га;
- земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_2 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0703, площею 0,0776 га;
Здійснено поділ спільної сумісної власності подружжя, а саме:
- визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
- визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_2 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0703 площею 0,0776 га;
- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
- визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 з кадастровим номером 3221083005:02:002:0719, площею 0,0531 га;
В іншій частині вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
30 березня 2026 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 жовтня 2025 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя - квартири 
АДРЕСА_3 та її поділу скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в цій частині задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 3/100 частини квартири АДРЕСА_3 .
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 
97/100 квартири АДРЕСА_3 .
В порядку поділу спільного майна подружжя:
визнано за ОСОБА_2 право власності на 48,5 % квартири 
АДРЕСА_3 ;
визнано за ОСОБА_1 право власності на 48,5 % квартири 
АДРЕСА_3 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У квітні2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2026 року, в якій просить її скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
12 травня 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У травні 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд не врахував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2025 року в справі № 206/4992/21, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суд належним чином не дослідив докази у справі, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2026 року.
Витребувати із Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу 
№ 367/1426/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік
В. М. Ігнатенко
І. М. Фаловська