Справа № 2/714/323/26
ЄУН 725/1761/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2026 р.      м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Костишин Н.Я. 
секретар судового засідання Ротар М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Посилається на те, що 24 січня 2019 р. між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95123069000. Пунктом 3.1 Кредитного Договору, сума кредиту за договором становить 20 260 грн. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом вснесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 24 січня 2020 р. Розмір ануїтетного платежу становить 2 362 грн. Процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 67 % річних. Позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього договору.
10 липня 2020 р. між АТ «УкрСиббанк» та «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір Факторингу №175 про відступлення прав вимоги відповідно до якого право вимоги за Договором №95123069000 від 24 січня 2019 р., укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 13 лютого 2026 р. у відповідача утворилась заборгованості за договором №95123069000 від 24 січня 2019 р. у розмірі 17 640,41 грн., яка складається: із заборгованості за тілом кредиту – 10 048,04 грн.; заборгованості по відсоткам – 6 092,37 грн.; суми заборгованості за комісією 1 500 грн., тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 січня 2019 р. між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95123069000. Відповідно до пункту 3.1 Кредитного договору, сума кредиту – 20 260 грн. 
Відповідно до п.п.3.5-3.6. Кредитного Договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 24 січня 2020 р. Розмір ануїтетного платежу становить 2 362 грн.
Відповідно до п.3.8. договору процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 67 % річних. 
Згідно п.3.11. Договору позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до Договору – комісія за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу – 500 грн.
10 липня 2020 р. між АТ «УкрСиббанк» та «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір Факторингу №175 про відступлення прав вимоги відповідно до якого право вимоги за Договором №95123069000 від 24 січня 2019 р., укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
З розрахунку заборгованості за кредитною угодою №95123069000 від 24 січня 2019 р. за період з 24 січня 2019 р. по 24 січня 2020 р. ОСОБА_1 станом на 13 лютого 2026 р. нарахована заборгованість в сумі 17 640,41 грн., з яких: 10 048,04 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6 092,37 грн. заборгованість за відсотками; 1 500 грн. заборгованість за комісією.
У ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
При укладанні кредитного договору сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору).
При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та апелянтом підписано графік платежів.
Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
За ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст.1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 24 січня 2019 р. уклав з АТ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95123069000. Відповідно до п.3.1. кредитного договору, сума кредиту становить 20 260 грн. Відповідно до п.п.3.5-3.6. кредитного договору повернення кредиту здійснюється внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 24 січня 2020 р. Розмір ануїтетного платежу становить 2 362 грн. Відповідно до п.3.8. договору процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 67 % річних. Згідно п.3.11. договору комісія за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу – 500 грн.
Станом на 13 лютого 2026 р. відповідачем допущено заборгованість за період з 24 січня 2019 р. по 24 січня 2020 р. в загальному розмірі 17 640,41 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 048,04 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 6 092,37 грн. та заборгованості за комісією в розмірі 1 500 грн.
10 липня 2020 р. між АТ «УкрСиббанк» та «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір Факторингу №175 про відступлення прав вимоги відповідно до якого право вимоги за Договором №95123069000 від 24 січня 2019 р., укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Отже відповідач має зобов`язання перед позивачем в загальному розмірі 17 640,41 грн.
Суд звертає увагу на те, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору №95123069000 від 24 січня 2019 р. між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , факт надання відповідачу кредитних коштів та використання цих коштів відповідачем, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за ним, шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи.
Заборгованість підтверджується представленими позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем, та випискою по рахунку відповідача.
Щодо комісії, то нарахована комісія є передбачена умовами Кредитного договору та додатком №1 до нього від 24 січня 2019 р., з якими відповідач був ознайомлений під час укладання угоди та отримав відповідні зразки зазначених документів.
Отже, відповідачем не спростовано надані докази, і вимоги про визнання договору недійсним, зміни або розірвання, ним не заявлялись.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від АТ «УкрСиббанк» кошти за кредитним договором, умови договору належним чином не виконав та кошти банку не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному вище розмірі. Зважаючи на те, що АТ «УкрСиббанк» передало право вимоги за кредитним договором до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача коштів за кредитним договором, укладеним між відповідачем та АТ «УкрСиббанк», вказані позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, 4-й поверх, ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №95123069000 від 24 січня 2019 р. у розмірі 17 640,41 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя