ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3613/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункт 8 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.02.2026 №13/в про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.
Зобов`язання Міністерства оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, у зв`язку із встановленням з 19.08.2024 III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу 06.03.2017 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується інформацією, зазначеною у виписці з акта огляду МСЕК серії 12 ААА від №744743.
19.08.2024 за результатами огляду МСЕК позивачу встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №877258.
У зв?язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби, позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги.
За результатами розгляду заяви відповідач рішенням, оформленим протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №13/в від 12.02.2026 відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги у зв?язку із тим, що причина інвалідності не збільшилась, а змінений причинний зв?язок не дає права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, у зв`язку із чим вимушена звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
Ухвалою судді від 26.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. 
Зазначає, що відповідно до п. 4. ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). 
Абзацом 2 пункту 3 Порядку №975 визначено: “Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності- дата, зазначена у довідці медико соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності”
При цьому, сума одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення групи інвалідності залежить від ступеня інвалідності та розміру прожиткового мінімуму станом на дату первинного встановлення інвалідності. 
Отже, пункт 17 Порядку №975 визначає кратність розміру одноразової грошової допомоги в залежності від групи інвалідності та у сукупності із пунктом 3 цього Порядку передбачає, що розрахункова величина прожиткового мінімуму визначається відповідним законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.
Наголошує, що однакове визначення розрахункової величини прожиткового мінімуму на момент первинного встановлення групи інвалідності та зміни групи інвалідності законодавець пов`язує з однією подією - первинне встановлення інвалідності (первинне рішення органу МСЕК).
За такої правової конструкції, визначення іншого причинного зв`язку інвалідності при повторному (черговому) огляді не змінює розрахункову величину прожиткового мінімуму.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
06.03.2017 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії 12 ААА від №744743.
З 11.10.2022 по 08.04.2024 позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України в період: з 26.10.2022 по 04.11.2022, з 27.12.2022 по 08.01.2023, з 01.03.2023 по 28.06.2023, з 04.07.2023 по 08.04.2024.
04.11.2022 позивач одержав вибухову травму, забій грудної клітки та правої кисті, що
підтверджується довідкою про обставини травми від 12.11.2022 №218/5/356А.
З довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 24.03.2023 №2489 вбачається, що діагноз попереково-крижова радикулопатія LS-S1 праворуч з помірним порушенням функцій, синдромом люмбоішіалгії, праворуч. Вертерогенна радикулопатія С6-С7 з незначним порушенням функцій. Вертеброгенна торакалгія. Двобічна сенсоневральна приглухуватість, при сприйнятті шепітної мови до 4 метрів на обидва вуха. Суб?єктивний вушний шум - Захворювання, ТАК, пов?язані з проходженням військової служби.
3 19.08.2024 за результатами огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №877258.
У зв?язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги.
Рішенням, оформленим протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №13/в від 12.02.2026, відповідач відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв?язку із тим, що причина інвалідності не збільшилась, а змінений причинний зв?язок не дає права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим, звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальним захистом військовослужбовців є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до частини четвертої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).
У разі якщо під час первинного огляду було встановлено ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках, а під час наступного огляду (переогляду) встановлено інвалідність, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;
- у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Як передбачено абзацами 1, 3 підпункту 1 пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
З аналізу положень статей 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975 убачається, що підставою для призначення одноразової грошової допомоги є виключно встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності, які настали внаслідок ушкодження здоров`я під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, у тому числі у зв`язку із захистом Батьківщини, оскільки зазначеними нормативними актами чітко визначено, що таке право виникає лише у випадках поранення, контузії, травми, каліцтва, отриманих під час проходження військової служби, або захворювання, прямо пов`язаного з її виконанням.
Відтак лише встановлення інвалідності з вищенаведених вище причин, породжує у військовослужбовця або особи, звільненої з військової служби, право на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, юридичне значення має саме факт первинного встановлення інвалідності у зв`язку з проходженням військової служби, адже він визначає момент виникнення права на виплату та прожитковий мінімум, з якого має обчислюватися її розмір.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 02 вересня 2025 року у справі № 240/4278/24.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.
Як встановлено судом, 06.03.2017 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
04.11.2022 позивач одержав вибухову травму, забій грудної клітки та правої кисті, що
підтверджується довідкою про обставини травми від 12.11.2022 №218/5/356А.
3 19.08.2024 за результатами огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби.
Таким чином, позивач у різний час отримав два окремі ушкодження здоров`я, різні за своєю природою та правовими наслідками:
(1) у 2017 році – внаслідок захворювання, пов?язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується встановленням у 2017 році III групи інвалідності ;
(2) у 2024 році - у ході виконання бойових завдань, що підтверджується встановленням у 2024 році інвалідності III групи внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби.
При цьому, суд наголошує, що ушкодження здоров`я, отримане позивачем у 2017 році (не пов`язане з проходженням військової служби), та поранення, отримане ним у 2022 році під час захисту Батьківщини, є двома самостійними страховими випадками. Кожен із них має власні причини, час настання та правові наслідки.
Перший випадок (2017 рік) не створював для позивача права на отримання одноразової грошової допомоги за спеціальним Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тоді як другий випадок (травма у 2022 році, що призвело до встановлення у 2024 році інвалідності III групи) є окремою підставою, яка вперше породила для нього право на зазначену допомогу. Формальне ототожнення або об`єднання цих подій для визначення дати розрахунку виплати є помилковим і суперечить меті спеціального законодавства.
Спір у цій справі стосується питання реалізації позивачем права на соціальне забезпечення, а саме - нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності III групи, яка настала під час проходження військової служби.
Оскільки у позивача інвалідність ІІІ групи вперше була встановлена у 2017 році з причин, які не охоплюються правовим регулюванням статей 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та вимогами Порядку № 975, зазначена обставина сама по собі не створювала права на отримання одноразової грошової допомоги за вказаними нормами.
Натомість, саме встановлення інвалідності III групи 19 серпня 2024 року, що настала внаслідок захворювання, пов?язаного із проходженням військової служби, є первинним юридичним фактом у сфері дії спеціального законодавства щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям. Саме з цією подією пов`язується момент виникнення права позивача на відповідну виплату та визначення її розміру відповідно до чинного законодавства.
Отже, саме 2024 рік є юридично значущим моментом для визначення розміру одноразової грошової допомоги, оскільки саме в цей період виникло право позивача на її отримання у зв`язку з установленням інвалідності ІІІ групи під час проходження військової служби. Відповідно, розрахунок такої виплати має здійснюватися виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом станом на 01 січня 2024 року.
Посилання відповідача на 2017 рік як на дату «первинного встановлення» інвалідності не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на той момент інвалідність не була пов`язана з проходженням військової служби і, відповідно, не підпадала під правове регулювання спеціального законодавства у сфері соціального захисту військовослужбовців.
Таким чином, обставини первісного встановлення у 2017 року інвалідності не мають визначального значення для обчислення спірної виплати, яка виникла на інших правових підставах і в інший юридично значущий період.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах не відповідає визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям.
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України “Про судовий збір”, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 8 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.02.2026 №13/в про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, у зв`язку із встановленням з 19.08.2024 III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Міністерство оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітряних сил України, будинок 6, код ЄДРПОУ 00034022).

Суддя Ю.Ю. Сорока