ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/9105/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Позовні вимоги :
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №163950034382 від 17 червня 2025 року про відмову у призначенні пенсії.
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи оператором технологічної установки з 23.09.2003 по 25.12.2003 та до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи оператором товарним з 26.12.2003 по 31.01.2017;
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 14 червня 2025 року, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-7111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Рівненській області) про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою від 07.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ГУ ПФУ в Рівненській області своїм рішенням від 17.06.2025 №163950034382 відмовило їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди її роботи, оскільки ГУ ПФУ в ГУ ПФУ в Рівненській області не врахувало довідки про підтвердження пільгового стажу. ОСОБА_1 стверджувала, що законодавство не зобов`язує заявника надавати органу пенсійного фонду відомості про відпустки без збереження заробітної плати, простої або прогули, а також про періоди, в які не виконувались роботи на пільгових умовах. Отже, на думку позивача, рішення відповідача від 17.06.2025 №163950034382 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах винесено протиправно, а тому вона була змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
До суду 10.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В даному відзиві зокрема зазначено, що ОСОБА_1 не зарахований період трудової діяльності з 23.12.2002 по 28.03.2003 згідно записів №14-15 трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 03.10.1994, оскільки в даних системи персоніфікованого обліку відсутня інформація про нараховані та сплачені суми внесків.
За доданими документами до пільгового стажу по Списку №1 не врахований період роботи з 23.09.2003 по 25.12.2003 згідно довідки №4/69 дата видачі 28.04.2025 та по Списку №2 з 26.12.2003 по 31.01.2017 згідно довідки №4-70 дата видачі 28.04.2025, оскільки періоди роботи у пільгових довідках не відповідають підсумковому стажу.
Також відсутня інформація про відпустки без збереження заробітної плати, простої або прогули, не зазначено періоди, в які не виконувались роботи на пільгових умовах.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Зважаючи на викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 10.06.2025 звернулася до територіального органу Пенсійного Фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах .
Для підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.04.2025 №4/69, 4/70, видані АТ "ТФПНК "Укртатнафта" за період роботи з 23.09.2003 по 25.12.2003 та з 26.12.2003 по 31.01.2017, витяги з наказів про атестації робочих місць.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Рівненській області.
Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 17.06.2025 №163950034382 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності пільгового стажу.
Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області в рішенні від 17.06.2025 №163950034382 зазначило, що вік позивача 49 років 11 місяців 27 днів, страховий стаж позивача становить 30 років 7 місяців 21 день, пільговий стаж позивача за Списком №1 та за Списком №2 не визначений.
В спірному рішенні також вказано, що не зарахований період трудової діяльності з 23.12.2002 по 28.03.2003 згідно записів №14-15 трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 03.10.1994, оскільки в даних системи персоніфікованого обліку відсутня інформація про нараховані та сплачені суми внесків.
За доданими документами до пільгового стажу по Списку №1 не врахований період роботи з 23.09.2003 по 25.12.2003 згідно довідки №4/69 дата видачі 28.04.2025 та по Списку №2 з 26.12.2003 по 31.01.2017 згідно довідки №4-70 дата видачі 28.04.2025, оскільки періоди роботи у пільгових довідках не відповідають підсумковому стажу.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржила його до суду. 

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XI (далі Закон №1788-XI) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону №1788-XIIпередбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).
Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Висновки щодо правозастосування
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність:
1) страхового стажу за період з 23.12.2002 по 28.03.2003 згідно записів №14-15 трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 03.10.1994, оскільки в даних системи персоніфікованого обліку відсутня інформація про нараховані та сплачені суми внесків.
2) пільгового стажу:
- по Списку №1 за період роботи з 23.09.2003 по 25.12.2003 згідно довідки №4/69 дата видачі 28.04.2025;
- по Списку №2 з 26.12.2003 по 31.01.2017 згідно довідки №4-70 дата видачі 28.04.2025, оскільки періоди роботи у пільгових довідках не відповідають підсумковому стажу.
Для висновку про відсутність у ОСОБА_1 пільгового стажу відповідач у спірному рішенні від 17.06.2025 визначив єдину підставу: періоди роботи у пільгових довідках не відповідають підсумковому стажу.
Надалі суд наводить свої міркування щодо зазначених груп аргументів окремо.
Щодо аргументу відповідача про те, що періоди роботи у пільгових довідках від 28.04.2025 не відповідають підсумковому стажу, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано копію довідок від 28.04.2025 №4/69 та 4/70.
Так, відповідно до довідки від 28.04.2025 №4/69, наданої АТ "ТФПНК "Укртатнафта" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за період роботи з 23.09.2003 по 25.12.2003 фактична зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці за списком №1, за основною роботою, складає 00 років 2 місяці 10 днів. Суміщення професій не було /а.с. 15/.
Зі змісту довідки від 28.04.2025 №4/70, наданої АТ "ТФПНК "Укртатнафта" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за період роботи з 26.12.2003 по 31.01.2017 фактична зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці за списком №2, за основною роботою, складає 11 років 11 місяці 00 днів. Суміщення професій не було /а.с. 16/.
Суд дослідив зміст зазначених довідок, та погоджується з доводами відповідача про те, що періоди роботи у пільгових довідках не відповідають підсумковому стажу. Підсумковий стаж дійсно є меншим, ніж періоди роботи, з огляду на те, що роботодавцем АТ "ТФПНК "Укртатнафта" обраховано лише фактичну зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці за основною роботою. Решта періодів, які не відповідали цим вимогам, не були включені до фактичної зайнятості. 
А тому врахуванню до пільгового стажу підлягає саме фактична повна зайнятість 00 років 2 місяці 10 днів за списком №1 та 11 років 11 місяці 00 днів за списком №2, обрахована роботодавцем в довідках. Очевидно, фактична повна зайнятість не співпадає за тривалістю зі загальним підсумковим стажем.
Отже, у відповідача були відсутні підстави для неврахування довідок АТ "ТФПНК "Укртатнафта" від 28.04.2026 №4/69, №4/70.
Отже, з урахування вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в Рівненській області протиправно не враховано спірні періоди роботи позивача до її пільгового стажу.
Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 підтверджено, що позивач працювала у спірні періоди в АТ "ТФПНК "Укртатнафта".
Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства.
Періоди роботи на відповідних посадах та сам факт роботи позивача у АТ "ТФПНК "Укртатнафта" не оспорювалися відповідачем.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано; факт і періоди роботи визначаються відповідачем; довідки АТ "ТФПНК "Укртатнафта" від 28.04.2025 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №4/69, №4/70 не визнані нечинними, не відкликані, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні пільгового стажу роботи.
Щодо правомірності незарахування спірним рішенням до страхового стажу періоду роботи з 23.12.2002 по 28.03.2003, суд зазначає таке. 
Як свідчать матеріали справи, згідно записів №14-15 трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 03.10.1994, позивач була працевлаштована у період з 23.12.2002 по 28.03.2003 в ЗАТ "Укрславнафта".
Разом з тим, згідно відомостей позивача з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за періоди роботи з 23.12.2002 по 28.03.2003 відсутня інформація про сплату страхових внесків ЗАТ "Укрславнафта".
Внаслідок невиконання ЗАТ "Укрславнафта" обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач фактично позбавлений права на соціальний захист внаслідок невизнання пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 23.12.2002 по 28.03.2003, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Несплата ЗАТ "Укрславнафта" за позивача страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи і сум заробітку, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.
Тим більше, що контроль за сплатою страхових внесків було покладено у спірний період на органи Пенсійного Фонду.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказаний висновок також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність спірного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу.
Щодо посилань відповідача у спірному рішенні на статтю 114 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р., стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.
Так, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;"
Отже, у статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII для призначення пенсії за віком за списком №2 було встановлено пенсійний вік досягнення жінкою 50 років, а також, страховий стаж роботи для жінок не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 дійшла висновку, що застосуванню підлягають норми Закону №1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону №1058-IV.
За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України.
Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №2- після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Тому посилання відповідача у спірному рішенні від 17.06.2025 на статтю 114 Закону №1058-IV, є протиправними.
Таким чином, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на момент розгляду заяви від 10.06.2025 досягла необхідного віку (50 років) мала необхідний страховий стаж не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.
Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування періоду роботи з 23.12.2002 по 28.03.2003 в ЗАТ "Укрславнафта" до страхового стажу, та періодів фактичної зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці 00 років 2 місяці 10 днів за списком №1 та 11 років 11 місяці 00 днів за списком №2 до пільгового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.
Права позивача порушені саме рішенням від 17.06.2025 №163950034382 про відмову у призначенні пенсії.
За таких обставин суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.06.2025 №163950034382 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Відповідно до пункту 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. 
Надавши правову оцінку обставинам справи, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на зарахування до пільгового стажу періодів фактичної зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці 00 років 2 місяці 10 днів за списком №1 та 11 років 11 місяці 00 днів за списком №2 до пільгового стажу, зазначених в довідках від 28.04.2025 №4/69, 4/70 АТ "ТФПНК "Укртатнафта", враховуючи те, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії не містить інших підстав відмови ніж ті, що зазначались вище та приймаючи до уваги, що судом обраховано пільговий стаж позивача (який є більшим за 10 необхідних років), - належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 14.06.2025 (дати досягнення пенсійного віку) з урахуванням періоду роботи з 23.12.2002 по 28.03.2003 до страхового стажу та періодів фактичної зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці, зазначених у довідках від 28.04.2025 №4/69, 4/70 до пільгового стажу.
За змістом частини першої статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.
У спірному випадку ОСОБА_1 досягла 50 років 14.06.2025, тобто пенсія за віком позивачу має бути призначена з дати досягнення пенсійного віку.
Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 14.06.2025 з урахуванням періоду роботи з 23.12.2002 по 28.03.2003 до страхового стажу та періодів фактичної зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці (00 років 2 місяці 10 днів за списком №1 та 11 років 11 місяці 00 днів за списком №2 ), зазначених у довідках від 28.04.2025 №4/69, 4/70 до пільгового стажу.
Таким чином позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у загальній сумі 1211,20 грн.
Керуючись правилами розподілу судових витрат, встановленими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує цю суму на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ в Рівненській області.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 21084076) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 17.06.2025 №163950034382.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 14.06.2025 з урахуванням періоду роботи з 23.12.2002 по 28.03.2003 до страхового стажу та періодів фактичної зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці, зазначених у довідках від 28.04.2025 №№4/69, 4/70, до пільгового стажу.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	 	І.С. Шевяков