ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/7924/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 в адміністративній справі №160/7924/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 16.01.2025 р. №046350018300 про відмову в призначенні пенсії;
- визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.02.2025 р. та 28.02.2025 р. №046350018300 про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 р., зарахувавши до спеціального страхового стажу, передбаченого Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909, періоди роботи: з 06.03.1984 р. по 27.03.1988 р.; з 28.03.1988 р. по 30.05.1988 р.; з 31.05.1988 р. по 05.11.2000 р.; з 06.11.2000 р. по 19.08.2004 р.; з 25.10.2004 р. по 02.06.2005 р.; з 01.04.2008 р. по 30.04.2010 р. у подвійному розмірі; з 01.05.2010 р. по 28.11.2014 р. у подвійному розмірі; з 02.01.2015 р. по 31.10.2019 р. у подвійному розмірі; з 01.11.2019 р. по 09.01.2025 р. у подвійному розмірі, з розглядом питання про призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 16.01.2025 року №046350018300 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.02.2025 року №046350018300 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.02.2025 року №046350018300 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоди роботи з 06.03.1984 року по 19.08.2004 року, з 25.10.2004 року по 02.06.2005 року, з 01.04.2008 року по 30.04.2010 року, з 01.05.2010 року по 28.11.2014 року, з 02.01.2015 року по 31.10.2019 року, з 01.11.2019 року по 09.01.2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 09.01.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Після реєстрації заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №046350018300 від 16.01.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Рішення обґрунтоване наступним:
«Страховий стаж заявника становить 25 років 6 місяців 9 днів. Результат розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно дублікату трудової книжки від 05.03.1984 року серії НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення (05.03.1984 року) не відповідає бланку трудової книжки;
- періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 21.10.1991 року серії НОМЕР_2 , оскільки записи внесені із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом МПУ, МЮУ та МСЗНУ №58 від 29.07.1993 року (на титульній сторінці прізвище ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним (Шевелева). Стаж зараховано за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).
Вирішено: на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовити в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу».
06.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №046350018300 від 13.02.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Рішення обґрунтоване наступним:
«Страховий стаж особи становить 25 років 11 місяців 2 дні. Результат розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період роботи з 21.10.1991 року по 23.12.1992 року згідно трудової книжки колгоспника від 21.10.1991 року серії НОМЕР_2 , оскільки відсутня уточнююча довідка про кількість відпрацьованих трудоднів, яка підтверджується первинними документами.
В зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на дату звернення, в призначенні пенсії відмовлено.».
20.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком та зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі згідно довідки №30/1 від 05.02.2025 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №046350018300 від 28.02.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Рішення обґрунтоване наступним:
«Страховий стаж особи становить 26 років 2 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди:
- робота в колгоспі з 21.10.1991 року по 23.12.1992 року, згідно трудової книжки, оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів;
- з 01.11.2019 року по 31.01.2025 року згідно із довідкою №30/1 від 06.02.2025 року в подвійному розмірі по ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відповідно до ст. 24 п. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законодавством. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.».
Не погоджуючись із рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Стосовно зарахування періодів роботи до спеціального трудового стажу у подвійному розмірі.
До набрання чинності Законом України №1058-IV умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначались Законом України № 1788-XII.
За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1788-XII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України № 1788-XII в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу) діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік № 909), до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час, зокрема, на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно - епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.
У примітці 2 Переліку №909 зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно з Переліком закладів охорони здоров`я, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.10.2002 № 385 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.11.2002 за № 892/7180, до закладів охорони здоров`я відносяться: лікувально-профілактичні заклади (лікарняні заклади, багатопрофільні, однопрофільні, спеціалізовані, особливого типу, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади переливання крові, швидкої та екстреної медичної допомоги, санаторно-курортні заклади); санітарно-профілактичні заклади; фармацевтичні (аптечні) заклади; інші заклади; заклади медико-соціального захисту; установи/заклади системи соціального захисту населення.
Згідно з приписами статті 62 Закону України № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) .
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, статті 62 Закону України №1788-XII та пункту 1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що дублікат трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05.03.1984 року, копія якого міститься у матеріалах справи, містить наступні записи про трудову діяльність позивача:
- 06.03.1984 року – прийнята до Верхньорогачицької райлікарні на посаду медсестри хірургічного відділу на підставі наказу №26 від 06.03.1984 року (запис №1);
- 28.03.1988 року – переведена на посаду 0,5 ставки медсестри інгаляційного кабінету та 0,5 ставки медсестри дуоденального кабінету на підставі наказу №53 від 28.03.1988 року (запис №2);
- 31.05.1988 року – переведена на посаду завідуючої ФАП село Вишневе на підставі наказу №97 від 31.05.1988 року (запис №3);
- 06.11.2000 року – переведена на посаду палатної медсестри гінекологічного відділення на підставі наказу №148 від 06.11.2000 року (запис №4);
- 08.04.2004 року – згідно рішення Верхньорогачицької районної ради від 24.03.2004 року №20 Територіально-медичне об`єднання реорганізовано на центральну районну лікарню на підставі наказу №49а від 08.04.2004 року (запис №5);
- 19.08.2004 року – звільнена з посади за власним бажанням зв`язку з переїздом до місця проживання чоловіка, ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №136 від 19.08.2004 року (запис №6);
- 25.10.2004 року – прийнята до Павлоградської школи-інтернату на посаду медсестри, санітарки на підставі наказу №54/2 пар. 2 від 25.10.2004 року (запис №7);
- 02.06.2005 року – звільнена з займаної посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, на підставі наказу №34 від 03.06.2005 року (запис №8);
- 01.04.2008 року – прийнята до міської лікарні №4 м. Павлоград на посаду сестри медичної операційної відділення заготівлі крові та її компонентів на підставі наказу №76-к від 01.04.2008 року (запис №9);
- 30.04.2010 року – звільнено у зв`язку з переведенням до пологового будинку (п. 5 ст. 36 КЗпП України) на підставі наказу №211-к від 30.04.2010 року (запис №10);
- 01.05.2010 року – прийнята до пологового будинку м. Павлоград на посаду сестри медичної відділення трансфузіології по переводу в 4-ої міської лікарні по строковому договору на підставі наказу №38-к від 30.04.2010 року (запис №11);
- 01.01.2011 року – пологовий будинок перейменовано на Комунальний заклад «Павлоградський пологовий будинок» на підставі наказу УОЗ від 14.01.2011 року №10 (запис №12);
- 01.01.2012 року – КЗ «Павлоградський пологовий будинок» перейменовано на КЗ «Павлоградський пологовий будинок» ДОР» на підставі наказу №181 від 27.12.2011 року (запис №13);
- 28.11.2014 року – звільнена з займаної посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, в зв`язку з виходом на пенсію по пільгам на підставі наказу №125 від 28.11.2014 року (запис №14);
- 02.01.2015 року – прийнята до КЗ «Павлоградський пологовий будинок» ДОР» на посаду сестри медичної відділення трансфузіології на підставі наказу №1-к від 02.01.2015 року (запис №15);
- 25.06.2018 року – змінено повну назву з Комунального закладу «Павлоградський пологовий будинок» Дніпропетровської обласної ради» на Комунальний заклад «Павлоградський пологовий будинок» Павлоградської міської ради» на підставі рішення ПМР №1206-37/VІІ від 19.06.2018 року (запис №16);
- 01.11.2019 року – переведена на посаду сестри медичної відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії на підставі наказу №211-к від 28.10.2019 року (запис №17);
- 04.12.2019 року – Комунальний заклад «Павлоградський пологовий будинок» Павлоградської міської ради» реорганізовано шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Павлоградський пологовий будинок» Павлоградської міської ради» на підставі рішення ПМР №1931-58/VІІ від 19.11.2019 року (запис №18);
- 07.08.2022 року – Комунальне некомерційне підприємство «Павлоградський пологовий будинок» Павлоградської міської ради» реорганізоване шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська міська лікарня №1» Павлоградської міської ради» на підставі рішення ПМР №586-19/VІІІ від 22.02.2022 року, наказу №131-к від 01.08.2022 року (запис №19).
Також, відповідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.02.2025 року №30/1, виданої КНП «Павлоградська міська лікарня №1» ПМР, копія якої міститься у матеріалах справи, остання дана ОСОБА_1 в тому, що вона прийнята в КЗ «Павлоградський пологовий будинок» ДОР на посаду сестра медична відділення трансфузіології з 02.01.2015 року (наказ №1-к від 02.01.2015 року). Переведена на посаду сестра медична відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, тимчасово. Період з 01.11.2019 року (наказ №211-к від 28.10.2019 року) по 17.05.2022 року – 2 роки 6 місяців 16 днів. Переведена на посаду сестра медична відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, постійно. Період з 18.05.2022 року (наказ №92-к/тр від 18.05.2022 року) по 05.02.2025 року – 11 місяців 17 днів. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Наказом МОЗ України від 08.10.1997 року №303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії відповідно до переліку медичних спеціальностей, зареєстрованих ВООЗ із збереженням функціональних повноважень відділень реанімації.
Отже, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказані періоди роботи позивача у реанімаційному закладі охорони здоров`я підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Так, в обґрунтування відсутності підстав для врахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.01.2004 у реанімаційному у закладі охорони здоров`я у подвійному розмірі відповідач посилається на те, що пільгове обчислення страхового стажу відповідно до статті 60 Закону України № 1788-ХІІ застосовується для обчислення стажу роботи до набрання чинності Законом України №1058-IV, тобто до 01.01.2004.
З приводу вказаних доводів необхідно зазначити, що Закон України №1058-IV не встановлює обмежень щодо застосування статті 60 Закону України №1788-XII при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону України №1788-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2205-VIII від 14.11.2017) є чинною на теперішній час та саме норма цього Закону є спеціальною під час вирішення питання про зарахування стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим передбачене статтею 60 Закону України № 1788-XII право на зарахування стажу в подвійному розмірі не пов`язано із набранням чинності Закону України № 1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004. Редакція статті 60 Закону України №1788-XII є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону України №1058-IV не скасовує статтю 60 Закону України №1788-XII та не зупиняє її дію.
Вказані висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.12.2019 по справі № 689/872/17.
Також зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, від 11.02.2025 у справі №420/8637/24, у яких Верховний Суд дійшов висновку про правомірність зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України №1788-ХІІ періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.01.2004, тобто після дати набрання чинності Законом України №1058-IV.
У постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058-IV та Законом №1788-ХІІ, вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058-IV. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону №1788-XII, то він мав би виключити із Закону №1788-XII усі інші положення, чого зроблено не було.
В даному випадку відповідачем не оспорюється робота позивача в реанімаційному закладі охорони здоров`я, натомість, як свідчать розрахунки страхового стажу періоди роботи позивача в психіатричному закладі охорони здоров`я з 01.01.2004 зараховані позивачу в одинарному розмірі без урахування кратності.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задовлення позову в цій частині.
Щодо незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника від 21.10.1991 року серії НОМЕР_2 , з підстав відсутності довідки про відпрацьовані вихододні та наявності виправлення прізвища позивачки, колегія суддів зазначає таке.
Колегія суддів зазначає, що у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 21.10.1991 року, копія якої міститься у матеріалах справи, наявні наступні записи:
- 21.10.1991 року – прийнята в члени колгоспу «Перемога» Верхньорогачицького району Херсонської області згідно поданої заяви від 03.10.1991 року на підставі наказу №12 від 21.10.1991 року (запис №1);
- 23.12.1992 року – виключна з членів колгоспу «Перемога» на підставі наказу №12 від 23.12.1992 року (запис №2);
- 02.08.1999 року – прийнята в члени КСП «Перемога» згідно поданої заяви з 02.08.1999 року на підставі протоколу №8 від 28.08.1999 року (запис №3);
- 26.12.1992 року – колгосп «Перемога» перейменовано в КСП «Перемога» у зв`язку з реорганізацією на підставі наказу №3 від 26.12.1992 року (запис №4);
- 14.03.2000 року – членство у господарстві припинено у зв`язку з реорганізацією КСП у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю і переведено на роботу у СТОВ на посаду пом. кухара, п. 5 ст. 35 КЗпП України, на підставі розпорядження РДН №107 від 14.03.2000 року (запис №5);
- 27.08.2000 року – звільнена з обійманої посади за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) на підставі наказу №13 від 27.08.2000 року (запис №6);
- 28.08.2000 року – прийнята до СТОВ «Перемога і Ко» різно-працюючою згідно заяви на підставі наказу №46 від 28.08.2000 року (запис №7);
- 31.10.2000 року – звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №105 від 31.10.2000 року (запис №8).
Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58:
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (п.1.1);
- усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (п.2.4.);
Такі ж самі вимоги щодо заповнення трудових книжок містила й Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» установлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Крім того, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 (адміністративне провадження №К/9901/18274/18) зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Слід зазначити, що відповідно до пунктів 1, 2, 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 02.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспників» (в редакції від 15.08.1990), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх у члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин.
Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, такі записи, про роботу в якості членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві (п.2.17).
Таким чином, до стажу роботи зараховується робота, у тому числі, на підставі членства в колгоспах. При цьому, записи про роботу як членів колгоспу заноситься до трудової книжки до занесення відомостей про роботу у колгоспі.
За даними трудової книжки колгоспника встановлено, за спірний період трудова книжка позивача має відомості, про встановлені та відпрацьовані трудодні та отриману заробітну плату. Таким чином вказана трудова книжка містить необхідну інформацію (в тому числі і посилання на відпрацьовані трудодні, отриману заробітку плату), яка підтверджує трудову діяльність позивача у спірний період.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 в адміністративній справі №160/7924/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 в адміністративній справі №160/7924/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко