ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4792/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,
при секретарі судового засідання Бондарук Л.В.,
за участю представника позивача Масюк Г.С.,
представника відповідача Пех С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» (далі - ТзОВ «Вікторія Лідер Груп», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.2024 № UA2050002024109, № UA2050002024110, № UA2050002024111.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Волинською митницею на підставі пункту 7 частини першої статті 336, пункту 2 частини третьої статті 345, пункту 2 частини другої статті 351, статей 352, 354 МК України, згідно наказу Волинської митниці від 01.10.2024 № 286 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» вимог законодавства України з питань митної справи» проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» вимог законодавства з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товару, за результатами якої складено акт від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/44549924.
Перевіркою встановлено порушення платником податків:
- вимог Доповнення 1 до Регіональної конвенції, Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії в частині відсутності підтвердження статусу преференційного походження товарів, частини першої статті 257, частини п`ятої статті 280 МК України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за МД типу ІМ40ДЕ згідно Додатку 1, 2 на загальну суму 19 488 271,58 грн;
- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 897 654,29 грн.
На підставі вказаного Акту перевірки Волинською митницею прийнято податкове повідомлення-рішення № UA2050002024111, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію країни суб`єктами господарювання на суму 3 897 654,29 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 389 765,51 грн.
Позивач стверджує, що на підтвердження преференційного походження імпортованого товару подав разом з митною декларацією до митного оформлення сертифікат EUR.1, як того вимагає стаття 266 Митного кодексу України, який був прийнятий відповідачем без зауважень, тобто визнаний відповідачем автентичними.
Позивач звертає увагу, що відповідальність за оформлення та видачу сертифікату і правдивість інформації, що в ньому зазначена, покладається виключно на експортера (продавця). Сертифікат є офіційним документом, у відповідності до якого настають визначені законом юридичні наслідки, а тому такий документ потребує встановлення його у відповідності до закону нечинним, підробленим, недійсним чи ін., інакше до нього застосовується презумпція правомірності. Вказав, що ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» розраховувало на те, що суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності повинні діяти добросовісно, а тому отримавши від іноземного контрагента документи, позивач не мав об`єктивних підстав сумніватися в їх достовірності.
Представник позивача вказав, що після проведеної перевірки контролюючий орган прийшов до висновку щодо відсутності у позивача права на преференцію, які базуються виключно на листах уповноважених органів країн експортерів, якими нібито не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у відповідному сертифікаті. Враховуючи те, що сертифікат з перевезення товару є офіційним документом у відповідності до якого настають чітко визначені законом юридичні наслідки, тому такий документ потребує встановлення його у відповідності до закону не чинними, підробленими чи недійсними. Водночас в акті перевірки відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала факт офіційного звернення уповноваженого органу іноземної держави до експортера за наданням доказів чи відповіді експортера. Відсутня також інформація про відповідь експортера на такий запит, а відтак позивач вважає їх чинними і єдиними документами, що підтверджують походження товару з країн Європейського Союзу, та надають пільги зі сплати митних платежів.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що при митному оформленні товару декларант не порушив вимог щодо визначення преференційного походження та мав право на розмитнення товару за преференційною ставкою ввізного мита. Митним органом в акті перевірки жодним належним і допустимим способом не доведено вини декларанта у застосуванні преференцій щодо задекларованих товарів.
За наведених підстав представник позивача просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 позов ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2026 апеляційну скаргу ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» задоволено. Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 у справі № 140/4792/25 скасовано, а справу № 140/4792/25 за адміністративним позовом ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 прийнято до провадження дану адміністративну справу; розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження суддею одноособово.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача пред`явлені позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказала, що на підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 2 частини 3 статті 345, пункту 2 частини 2 статті 351, статей 352, 354 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ (зі змінами), згідно наказу Волинської митниці від 01.10.2024 № 286 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» вимог законодавства України з питань митної справи» Козачук Аллою Петрівною - головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Волинської митниці, інспектором митної служби IV рангу, Чечелюк Юлією Сергіївною - головним державним інспектором відділу організації та проведення пост-митного контролю управління проведення митного аудиту Волинської митниці, проведена документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товару за МД згідно Додатку 1, Додатку 2 до Акту невиїзної документальної перевірки (далі - Додаток 1, Додаток 2), що є невід`ємною частиною Акту.
В ході проведеної перевірки встановлено, що митне оформлення товарів по митних деклараціях, зазначених у Додатку 1 до Акту про результати перевірки, здійснено із застосуванням преференції за кодом:- «410» товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший частини першої ст. 29 додатка I-А «Тарифний графік України» до глави I розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею»(скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони)».
Відповідно з нарахуванням та сплатою ввізного мита за преференційними ставками від митної вартості в рамках дії норм статті 16 Протоколу 1 «Щодо визнання концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до економічної частини Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VІІ, статті 17 Протоколу І «щодо визначення концепції «походження товарів» та методів адміністративного співробітництва» до Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії, ратифікованої Законом України від 16.12.2020 № 1100-IX та в рамках дії норм статті 15 Доповнення 1 «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції про пан-євро середземноморські преференції правил походження. Підстава - надані при митному оформленні сертифікати з перевезення товару EUR.1, які зазначені у графі 44 митних декларацій під кодом 0954 «сертифікати з перевезення товару EUR.1» (Додаток 1, Додаток 2). Країна походження товару у графі 34 митної декларації була заявлена декларантом на підставі відомостей наявних у сертифікаті з перевезення товару EUR.1. 
До товарів застосована зменшена ставка мита 1,3%, 2,7%, 3,6%, 5% (пільгова та повна ставка ввізного мита без застосування преференції 5% та 10% ), відповідно до даних наведених у графі 47 МД сума ввізного мита, що нарахована умовно складає 10 807 973,06 грн.
Результати перевірки свідчить, що сертифікати з перевезення товару EUR.1 не видавались та не були легалізовані митними органами Республіки Польща в м. Катовіце.
Таким чином, представник відповідача вказала, що товари не мають преференційного походження у розумінні положень Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження та Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Про що внесена уповноваженим органом Республіки Польща відповідна відмітка в графу 14 даного сертифікату «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності інформації, що міститься в ньому», вказана відмітка у сертифікаті належним чином засвідчена уповноваженим органом Республіки Польща, і тому до товару не можуть бути застосовані тарифні преференції.
Враховуючи, що для товару преференційне походження є визначальним для оподаткування, а інформація зазначена у сертифікатах походження товару EUR.1 про преференційне походження виявилась непідтвердженою, тому преференційна ставка ввізного мита до товарів застосована неправомірно.
Відтак, за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням отриманої інформації від уповноважених органів іноземних держав відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 МКУ під час перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг та підстав для звільнення від оподаткування встановлено факт неправомірного застосування режиму вільної торгівлі та застосування зменшеної ставки мита до товару оформленого за МД.
Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та по сплаті податку на додану вартість.
З урахуванням наведеного уважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що відповідають вимогам митного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.
11.07.2025 представником позивача було подано до суду додаткові пояснення у справі в яких зазначено, що в акті перевірки від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/445499241 вказано, що листом Державної митної служби України від 20.02.2024 № 15/15-03/7.3/947 надіслано відповідь уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 17.04.2023 № CFS-2161869 щодо перевірки сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 S0624381 від 27.06.2023, S0821496 від 15.09.2023 за МД № UA205140/2023/052102 від 30.06.2023, № UA205140/2023/079077 від 27.09.2023, згідно якої митний орган зробив висновок, що сертифікати з перевезення товарів EUR.1 S0624381 від 27.06.2023, S0821496 від 15.09.2023 не можуть бути підставою для застосування тарифних преференцій.
Однак, зауважує, що відповідь уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії датована 17.04.2023, у той час, як сертифікати по яких нібито не підтверджено застосування преференцій датовані 27.06.2023 та 15.09.2023, тобто значно пізніше в часі, аніж відповідь уповноваженого органу.
Крім того, вказує, що відповідач надав до суду саму відповідь уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 17.04.2023 № CFS-2161869 з якої вбачається, що митний орган України звертався до митного органу Великої Британії із запитом щодо підтвердження сертифіката переміщення EUR.1 № S0624161, тобто сертифікату, питання про підтвердження якого не було предметом спірної перевірки. У той же час, будь-які докази звернення з відповідними запитами до уповноважених митних органів іноземних держав щодо підтвердження сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 S0624381 від 27.06.2023, S0821496 від 15.09.2023, які були предметом спірної перевірки, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні будь-які відповіді уповноважених митних органів іноземних держав про непідтвердження застосування тарифних преференцій за вказаними сертифікатами. 
Відтак вважає твердження відповідача про те, що сертифікати з перевезення S0624381 від 27.06.2023, S0821496 від 15.09.2023 не можуть бути підставою для застосування тарифних преференцій, будуються на припущеннях, не підтверджених жодними належними доказами.
Разом з тим вказала, що в акті перевірки вказано про те, що експортер «Company AUTO BEDRIJF LTD» ліквідований 25.10.2022 і не здійснює торговельні операції. У той же час, з відповіді від 17.04.2023 вбачається, що вказаний експортер припинив свою діяльність, а не як стверджує відповідач, був ліквідований.
Зазначила, що у листі уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 29.08.2023 № CFS-2202299 відсутні відомості про те, що митний орган України звертався з проханням перевірити саме сертифікати перевезення EUR.1 № S0624279 від 29.03.2023, № S0624258 від 01.04.2023, № S0624299 від 21.04.2023 і саме по вказаним сертифікатах проводилася перевірка. 
Більше того, в акті перевірки вказано про те, що експортер «Company AUTO BEDRIJF LTD» ліквідований 25 жовтня 2022 року і не здійснює торговельні операції. У той же час, з відповіді від 29.08.2023 вбачається, що вказаний експортер припинив свою діяльність, а не як стверджує відповідач, був ліквідований (припинення і ліквідація юридичної особи є різними за змістом поняттями). 
Крім того, стверджує, що сертифікат PL/MF/AS 0030116 від 30.01.2023 продубльовано два рази (№ 17 та № 334) в Додатку 1 до акта перевірки, що призвело до задвоєння розрахунку податкових зобов`язань. Аналогічно продубльовано два рази сертифікат PL/MF/AS 0030167 від 10.02.2023 (№ 36 та № 357). 
Таким чином з урахуванням наведених вище обставин повторно просила позов задовольнити.
15.08.2025 на адресу суду було подано додаткові пояснення у справі, отримані від представника Волинської митниці, в яких зазначено заперечення на обставини, викладені представником позивача у додаткових поясненнях, описаних судом вище.
Зокрема зазначено, що Державна митна служба України розглянула лист Волинської митниці від 17.11.2023 № 7.3-15/14269 стосовно направлення на перевірку до уповноваженого органу Сполученого Королівства сертифікатів з перевезення товару EUR.1 № S 0624381 від 27.06.2023, № S 08201496 від 15.09.2023. За результатами розгляду даного листа Державною митною службою України було підготовлено запит від 09.02.2024 № 15/15-03/11/733 щодо необхідності перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 № S0624381 від 27.06.2023, № S08201496 від 15.09.2023, який направлено до уповноважених органів Сполученого Королівства в електронній формі (надіслано 09.02.2024 о 12:17) на електронну поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1. У відповідь на вказаний запит уповноваженим органом Сполученого Королівства електронним листом від 09.02.2024 15:56 (копія та переклад додаються) повідомлено наступне: «Як ми вже повідомляли в листі від 17 квітня 2023 року, 25 жовтня 2022 року компанію ліквідовано, тому ми не маємо змоги обробити ваш запит».
Разом з тим, по суті перевірки цих сертифікатів звертає увагу суду на те, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 № S 0624381 виданий - 27.06.2023, № S 08201496 виданий - 15.09.2023.
Разом з тим, як було встановлено із листа уповноваженого митного органу Сполученого королівства від 17.04.2023 № CFS-2161869, підприємство-експортер «AUTO BEDRIJF LTD» було ліквідоване 25.10.2022. При цьому, сертифікат з перевезення товару EUR.1 № S 0624381 виданий - 27.06.2023, сертифікат № S 08201496 - 15.09.2023, коли положення Протоколу І чітко визначають, що сертифікат видається на письмову заявку експортера (ч. 1 ст. 17) та підтвердження про походження є дійсним протягом 4 місяців з дати видачі (ч. 1 ст. 24). Водночас, актуальність та достовірність інформації, зазначеної у листі від 17.04.2023, була підтверджена надісланим уповноваженим органом електронним повідомленням від 09.02.2024.
Щодо задвоєння розрахунку податкових зобов`язань вказує, що у зв`язку з допущеною технічною помилкою через необхідність опрацювання значної кількості інформації, в Додатку 1 до акту перевірки ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/44549924 сертифікати про походження товару PL/MF/AS 0030116 від 30.01.2023 та PL/MF/AS 0030167 від 10.02.2023 зазначено два рази за порядковими номерами № 17 і № 334 та № 36 і № 357 відповідно. Проте представник відповідача стверджує, що надані митним органом разом із відзивом Додаток 1 до Акту про результати перевірки від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/44549924, а також розрахунок грошових зобов`язань до податкових повідомлень-рішень від 13.11.2024 № UA2050002024110, № UA2050002024111 дають можливість виокремити суму податкових зобов`язань, визначених за результатами перевірки, а також суму визначеного податковими повідомленнями-рішеннями грошового зобов`язання, за кожною окремою митною декларацією та сертифікатом, що дає можливість суду встановити точні суми нарахувань, включення/не включення яких є правомірним та протиправним відповідно.
Враховуючи зміни розрахунку податкових зобов`язань згідно Додатку 1 до акту також надала уточнені розрахунки грошових зобов`язань до податкових повідомлень рішень від 13.11.2024 № UA2050002024110, № UA2050002024111:
- за ППР від 13.11.2024 № UA2050002024110 суму грошового зобов`язання зменшено за платежем «Мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (крім мита, яке сплачується при поміщенні суден у митний режим тимчасового ввезення…)», код 021, до суми 13 573 801,66 грн. (в тому числі: податкове зобов`язання - 13 399 277,58 грн; штрафні санкції -174 524,08 грн.);
- за ППР від 13.11.2024 № UA2050002024111 суму грошового зобов`язання зменшено за платежем «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (крім лікарських засобів…,; тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну...)», код 028, до суми 4 261 057,84 грн. (в тому числі: податкове зобов`язання - 3 873 688,87 грн; штрафні санкції - 387 368,97 грн). 
При цьому, зазначила, що розрахунок податкових зобов`язань згідно додатку 2 до Акту про результати перевірки, а також сума грошового зобов`язання за ППР від 13.11.2024 № UA2050002024109 залишаються незмінними.
З урахування викладеного просила при ухвалені рішення врахувати зазначені вище обставини.
Інших заяв по суті предмета спору до суду не надходило.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та у письмових поясненнях.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві проти позову, просила у його задоволенні відмовити повністю.
Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову потрібно відмовити повністю позов з наступних мотивів та підстав.
Судом встановлено, що Волинською митницею 01.10.2024 було винесено наказ № 286 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» (код ЄДРПОУ 44549924) вимог законодавства України з питань митної справи» на підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 1, 2 частини 3 статті 345, пункту 2 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (зі змінами та доповненнями) у зв`язку з надходженням документально підтвердженої інформації від уповноважених органів, зокрема:
- Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 29.08.2023 № CFS-2202299 (лист Держмитслужби № 15/15-03-01/7.3/4856 від 25.10.2023), від 17.04.2024 № CFS-2161869 (лист Держмитслужби від 20.02.2024 № 15/15-03/7.3/947) про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1, які надавались при митному оформленні за митними деклараціями згідно Додатку 1;
- Республіки Польща від 13.12.2023 № 2401-ІОА.4331.93.2023.КК (лист Держмитслужби від 15.01.2024 № 15/15-03-01/7.3/224); від 10.04.2024 № 0201 IGC.4331.8-19.2023 (лист Держмитслужби від 20.02.2024 № 15/15-03/7.3/947); від 04.04.2024 № 2401-ІОА.4331.18.2024.КК (лист Держмитслужби від 07.05.2024 № 15/15-03-01/7/2507); від 19.04.2024 № 2401-ІОА.4331.88.2023.JP (лист Держмитслужби від 23.05.2024 № 15/15-03-01/7/2781); від 25.06.2024 № 0201-IGС.4331.20-22.2023 (лист Держмитслужби від 28.06.2024 № 15/15-03-01/7/3474); від 24.05.2024 № 0201 IGC.4331.2-22.2024 (лист Держмитслужби від 26.06.2024 № 15/15-03-01/7/3428); від 28.05.2024 № 2401-ІОА.4331.10.2024.JP (лист Держмитслужби від 25.07.2024 № 15/15 03-01/7/3971); від 12.07.2024 № 0201-IGC.4331.27-38.2024 (лист Держмитслужби від 02.08.2024 № 15/15-03-01/7/4119) непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1, які надавались при митному оформленні за митними деклараціями згідно Додатку 2.
За результатами документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за МД згідно Додатків 1 та 2 Волинською митницею винесено акт № 44/24/7.3-19/44549924 яким встановлено наявність порушень зі сторони позивача під час здійснення митного оформлення, зокрема:
- вимог Доповнення 1 до Регіональної конвенції, Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії в частині відсутності підтвердження статусу преференційного походження товарів, частини першої статті 257, частини п`ятої статті 280 МК України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за МД типу ІМ40ДЕ згідно Додатку 1, 2 на загальну суму 19 488 271,58 грн; 
- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 897 654,29 грн.
Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки, подав заперечення на нього від 04.11.2024, однак за результатом розгляду митницею підготовлено лист відповідь від 12.11.2024 № 7.3-2/19/13/12443, згідно якого висновки акту від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/44549924 про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг із звільнення від оподаткування за МД згідно Додатку 1, Додатку 2 залишено без змін, а заперечення без задоволення.
13.11.2024 на підставі висновків вказаного акту перевірки Волинською митницею прийнято податкові повідомлення-рішення № UA2050002024109, № UA2050002024110, № UA2050002024111.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки та спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 МК України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.
Частинами першою та другою статті 293 МК України передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
За правилами, наведеними у статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи (частина перша).
Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України (частина друга).
Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:
1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;
2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита;
3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;
4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;
5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території (частина третя).
Згідно з частиною шостою статті 345 МК України результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, здійснення заходів, передбачених законами України.
Частиною другою статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи, під час здійснення пост-митного контролю, аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Відповідно до частини першої статті 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.
Таким чином, митний орган вправі проводити документальні перевірки платників податків після проведення митного оформлення товару та його випуску у вільний обіг з підстав виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи.
Як встановлено судом, на підставі наказу Волинської митниці від 01.10.2024 № 286 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» (код ЄДРПОУ 44549924) вимог законодавства України з питань митної справи» відповідачем була проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» вимог законодавства України з питань митної справи в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування товару.
Матеріалами справи підтверджується та обставина, що підставою для призначення перевірки слугували листи Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 29.08.2023 № CFS-2202299 (лист Держмитслужби № 15/15-03-01/7.3/4856 від 25.10.2023), від 17.04.2024 № CFS-2161869 (лист Держмитслужби від 20.02.2024 № 15/15-03/7.3/947) про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1, які надавались при митному оформленні за митними деклараціями згідно Додатку 1 та Республіки Польща від 13.12.2023 № 2401-ІОА.4331.93.2023.КК (лист Держмитслужби від 15.01.2024 № 15/15-03-01/7.3/224); від 10.04.2024 № 0201 IGC.4331.8-19.2023 (лист Держмитслужби від 20.02.2024 № 15/15-03/7.3/947); від 04.04.2024 № 2401-ІОА.4331.18.2024.КК (лист Держмитслужби від 07.05.2024 № 15/15-03-01/7/2507); від 19.04.2024 № 2401-ІОА.4331.88.2023.JP (лист Держмитслужби від 23.05.2024 № 15/15-03-01/7/2781); від 25.06.2024 № 0201-IGС.4331.20-22.2023 (лист Держмитслужби від 28.06.2024 № 15/15-03-01/7/3474); від 24.05.2024 № 0201 IGC.4331.2-22.2024 (лист Держмитслужби від 26.06.2024 № 15/15-03-01/7/3428); від 28.05.2024 № 2401-ІОА.4331.10.2024.JP (лист Держмитслужби від 25.07.2024 № 15/15 03-01/7/3971); від 12.07.2024 № 0201-IGC.4331.27-38.2024 (лист Держмитслужби від 02.08.2024 № 15/15-03-01/7/4119) непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1, які надавались при митному оформленні за митними деклараціями згідно Додатку 2.
Наведене вказує на дотримання порядку проведення документальної невиїзної перевірки позивача.
Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятих відповідачем за результатами проведеної перевірки оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд враховує наступне.
Відповідно до частини першої статті 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Нормами підпункту «в» пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.
Згідно з пунктом 187.8. статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Згідно з пунктом 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті й включаються до ціни товарів.
Ввізне мито, відповідно до положень статті 272 МК України, встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. У разі якщо імпорт товару є об`єктом антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, тарифні пільги (тарифні преференції) не встановлюються або зупиняються чи припиняються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Верховна Рада Законом України № 1678-VII від 16.09.2014 ратифікувала Угоду від 27.06.2014 про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом.
Стаття 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди встановлює, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» (далі - Протокол I, до цієї Угоди).
Стаття 29 частини 1 глави 2 розділу IV Угоди визначає, що кожна сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Пункт 1 статті 2 розділу 2 Протоколу I встановлює, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:
1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;
2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
Відповідно до пункту 1 статті 16 розділу 5 Протоколу I товари, що походять з Європейського Союзу, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:
(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або
(b) у випадках, вказаних у статті 22 (1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
За змістом пунктів 1-6 статті 22 розділу 5 Протоколу 1 декларація інвойс, зазначена в статті 16 (1) (b) цього Протоколу, може бути складена:
(a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу,
Або (b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.
Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншім комерційнім документі декларації, текст якої наведено у Додатку IV до цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту. Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Декларації інвойс мають бути власноручно підписані експортером, що їх склав. Проте затверджений експортер у розумінні статті 23 цього Протоколу не повинен підписувати такі декларації, якщо він надав митним органам країни експорту письмове зобов`язання нести повну відповідальність за всі декларації інвойс, у яких він зазначений, так, ніби вони підписані ним власноручно. Декларація інвойс може бути складена експортером тоді, коли товари, яких вона стосується, експортуються, або після експортування за умови подання цієї декларації в країні імпорту не пізніше ніж протягом двох років після імпортування товарів, яких вона стосується.
Статтею 33 Протоколу І регулюються питання щодо перевірки підтверджень походження. Так, пунктом 1 цієї статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.
З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2 статті 33 Протоколу I).
Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3 статті 33 Протоколу І).
Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та, чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу (пункт 5 статті 33 Протоколу I).
Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (пункт 6 статті 33 Протоколу I).
Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини першої статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Частина третя статті 43 МК України встановлює, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Відповідно до частини восьмої статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Частиною дев`ятою цієї статті Кодексу передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Згідно з частинами першою, другою статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
За змістом частини першої статті 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.
Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Так, декларантом до митного оформлення товару згідно поданих МД надано сертифікати з перевезення товарів форми EUR.1. Однак з матеріалів справи встановлено наступне:
- листом Державної митної служби України від 15.01.2024 № 15/15-03-01/7.3/224 було проінформовано Волинську митницю про отримання інформації від уповноважених органів Республіки Польща (лист від 13.12.2023 № 2401 ІОА.4331.93.2023.КК), про результати перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 зазначені в (Додатку 1), складених експортером Company CARS UNLIMITED Aries Hose, Mdina Road,Haz-Zebbug, Malta; BLEST CAR SP. LLC, 37-700, STEFANAZEROMSKIEGO 10, PRZEMYSL POLSKA; Firma «WORA» Inh. Wladimir Belz Bergstrasse 57, 89567, Sontheim/Brenz, Germany, ARCADEA UG (haftungsbeschrankt) Schillerstr. 60a, 10627 BERLIN, HRB 136808, AG Charlottenburg слідує, що результат перевірки свідчить, що сертифікати з перевезення товару EUR.1 не видавались та не були легалізовані митними органами Республіки Польща в м. Катовіце. Товари не мають преференційного походження у розумінні положень Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження та Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Про що внесена уповноваженим органом Республіки Польща відповідна відмітка в графу 14 даного сертифікату «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності інформації, що міститься в ньому», вказана відмітка у сертифікаті належним чином засвідчена уповноваженим органом Республіки Польща, і тому до товару не можуть бути застосовані тарифні преференції;
- листом Державної митної служби України від 15.04.2024 № 15/15-03-01/7/2020 було проінформовано Волинську митницю про отримання інформації від уповноваженого органу Польщі (лист від 10.04.2024 № 0201-IGC.4331.8-19.2023) про результати перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1, зазначені в Додатку 1, складених експортером DIJENU IN BOTTEGE BG LTD Str.Petko Staynov 1, floor 3, VARNA BULGARIA та встановлено, що за інформацією уповноваженого органу сертифікати з перевезення товару EUR.1, зазначені у даному листі уповноваженого органу (PL/MH/AV 0007117, PL/MH/AC 0007117, PL/MH/AV 0007107), не підтверджені митними органами Республіки Польща;
- листом Державної митної служби України від 07.05.2024 № 15/15-03-01/7/2507 надіслано відповідь відділу акцизного збору, податку на азартні ігри та митних процедур управління доходів у Катовіце Республіки Польща від 04.04.2024 № 2401 ІОА.4331.18.2024.КК про результати перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 зазначені в Додатку 1, складених експортером Firma «WORA» Inh. Wladimir Belz Bergstrasse 57, 89567, Sontheim/Brenz, Germany підтверджено листом від 04.04.2024 № 2401 ІОА.4331.18.2024.КК, що що сертифікати з перевезення EUR.1 не були видані та легалізовані Польською податковою адміністрацією - Митно-податковою інспекцією у м. Катовіце (Митниця у відділені Славкув)». Тобто сертифікати EUR.1 (PL/MF/AS 0029967, PL/MF/AS 0029968, PL/MF/AS 0030142, PL/MF/AS 0030237, PL/MF/AS 0030547, PL/MF/AS 0030615, PL/MF/AS 0030609) не видавалися та не засвідчувалися уповноваженою митною адміністрацією Республіки Польща, відповідно походження товарів за МД зазначених в Додатку 1;
- з листа Державної митної служби України від 23.05.2024 № 115/15-03-01/7/2781 надіслано відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща від 19.04.2024 № 2401-ІОА.4331.88.2023.JP про результати перевірки сертифіката з перевезення EUR.1 зазначеного в Додатку 1. З вказаного листа уповноваженого органу Польщі від 19.04.2024 № 2401 ІОА.4331.88.2023.JP слідує, що сертифікат з перевезення EUR.1 № PL/MF/AS 0031161 не видавався і не легалізувався Польською податковою адміністрацією - Митно-податковою інспекцією у м. Катовіце (Митниця у відділені Славкув)». Тобто за результатами перевірки, митними органами Республіки Польща не підтверджено автентичність сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 0031161 за МД від 02.05.2023 UA205140/2023/034045 (Додаток 1);
- листом Державної митної служби України від 26.06.2024 № 15/15-03-01/7/3428 надіслано відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща від 24.05.2024 № 0201-IGC.4331.2-22.2024, про результати перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 згідно Додатку 1, складених експортером «Firma WORA Inh. Wladimir Belz» (Німеччина) встановлено, що сертифікати з перевезення EUR.1 (PL/MH/AV 0007240, PL/MH/AV 0007241, PL/MH/AV 0007526, PL/MH/AV 0007659, PL/MH/AV 0007722, PL/MH/AV 0007756, PL/MH/AV 0007757, PL/MH/AV 0007761, PL/MH/AV 0007884, PL/MH/AV 0007969, PL/MH/AV 0007971, PL/MH/AV 0007982, PL/MH/AV 0008031, PL/MH/AV 0008034, PL/MH/AV 0008152, PL/MH/AV 0008373, PL/MH/AV 0008453, PL/MH/AV 0008489, PL/MH/AV 0008536) не автентичні. Печатка та підпис у графі 11 не відповідають зразкам печаток та підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати сертифікати на митниці;
- листом Державної митної служби України від 28.06.2024 № 15/15-03-01/7/3474 надіслано відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща від 25.06.2024 № 0201-IGС.4331.20-22.2023, про результати перевірки сертифікату з перевезення EUR.1 № PL/MH/AV 0007035 від 04.05.2023 за МД № UA205140/2023/040764 від 25.05.2024 (Додаток 1) підтверджено, що вищезазначений сертифікат з перевезення EUR.1 не автентичний. Печатка та підпис у графі 11 не відповідають зразкам печаток та підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати сертифікати на митниці;
- з листа Державної митної служби України від 25.07.2024 № 15/15-03-01/7/3971 надіслано відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща від 28.05.2024 № 2401-ІОА.4331.10.2024.JP про результати перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 згідно Додатку 1. та у відповіді уповноваженого митного органу вказано, що сертифікати з перевезення товару EUR.1, зазначені в Додатку 1 не видавалися та не були легалізовані митним органом Польщі в м. Катовіце. Товари, зазначені у сертифікатах з перевезення товару EUR.1 згідно Додатку 1 не підпадають під преференційний режим відповідно до положень Доповнення І до Конвенції в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони внаслідок чого в графу 14 даного сертифікату внесена уповноваженим органом Республіки Польща відповідна відмітка «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності інформації, що міститься в ньому»;
- листом Державної митної служби України від 02.08.2024 № 15/15-03-01/7/4119 надіслано відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща від 12.07.2024 № 0201-IGC.4331.27-38.2024 про результати перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 згідно Додатку 1 з якої слідує, що сертифікати не є автентичними. Печатки та підпис у графі 11 зазначених в Додатку 1 сертифікатів EUR.1 не відповідають зразкам печаток та підписів посадових осіб митних органів Республіки Польща, уповноважених завіряти сертифікати з перевезення товару EUR.1;
- листом Державної митної служби України від 25.10.2023 № 15/15-03-01/7.3/4856 надіслано відповідь уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 29.08.2023 № CFS-2202299 щодо результатів перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 № S0624279 від 29.03.2023, № S0624258 від 01.04.2023, № S0624299 від 21.04.2023, виданих експортеру «Company AUTO BEDRIJF LTD» (Великобританія), за МД № UA205140/2023/26536 від 04.04.2023, № UA205140/2023/27200 від 05.04.2024, № UA205140/2023/32542 від 28.04.2024 (Додаток 2), з якої слідує, що експортер «Company AUTO BEDRIJF LTD» ліквідований 25.10.2022 і не здійснює торговельні операції;
- листом Державної митної служби України від 20.02.2024 № 15/15-03/7.3/947 надіслано відповідь уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 17.04.2023 № CFS-2161869 щодо перевірки сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 S0624381 від 27.06.2023, S0821496 від 15.09.2023 за МД № UA205140/2023/052102 від 30.06.2023, № UA205140/2023/079077 від 27.09.2023 (Додаток 2). Відповідно до інформації, зазначеної в листі, експортер «Company AUTO BEDRIJF LTD» ліквідований 25.10.2022 і не здійснює торговельні операції. Враховуючи інформацію уповноваженого органу Сполученого Королівства, сертифікати з перевезення № S0624279 від 29.03.2023, № S0624258 від 01.04.2023, № S0624299 від 21.04.2023, № S0624381 від 27.06.2023, № S0821496 від 15.09.2023 не можуть бути підставою для застосування тарифних преференцій, відповідно до вимог положень Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії, ратифікованої Законом України від 16.12.2020 № 1100-IX.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає, що основним спірним питанням наявності у платника податків права на митне оформлення товару, що імпортується за преференційною ставкою ввізного мита є підтвердження походження цих товарів.
Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених Митним кодексом України. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом.
У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Угода про асоціацію з ЄС та, зокрема, Протокол I до цієї угоди передбачає чіткий алгоритм дій митного органу у випадку виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару. У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Податкове зобов`язання може визначатися контролюючим органом і після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, за результатами документальної перевірки.
За висновками, наведеними Верховним Судом у постановах від 31.07.2024 у справі № 260/6407/21 від 01.03.2021 у справі № 240/7093/19 та від 11.04.2022 у справі № 260/2805/20 митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з наявністю відповідей компетентних органів, що видали документ, або компетентної організації країни, зазначеної як країна походження товару, щодо проведення перевірки документів про походження товару.
Так, як вбачається із матеріалів справи, керуючись частинами першою, другою статті 33 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VIII та статтею 32 Доповнення 1 «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференції правил походження, в рамках заходів з контролю за правомірністю визначення країни походження товарів, які оподатковуються преференційними ставками мита, Держмитслужбою було направлено на перевірку до митного органу Республіки Польща, сертифікати на перевезення товару форми EUR.1.
Крім того, в рамках Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії, ратифікованої Законом України від 16.12.2020 № 1100-IX з метою вжиття заходів з контролю за правомірністю визначення країни походження товарів, які оподатковуються преференційними ставками мита, Держмитслужбою було направлено на перевірку до уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії, сертифікати на перевезення товару форми EUR.1.
Надані Державною митною службою України відповіді уповноважених митних органів Республіки Польща та Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії за результатами перевірки сертифікатів з перевезення товарів форми EUR.1 свідчать про непідтвердження їх автентичності та/або недостовірність відомостей, зазначених у них. Зокрема, встановлено, що частина сертифікатів не видавалася та не легалізовувалася уповноваженими митними органами, частина містить печатки та підписи, які не відповідають зразкам посадових осіб, уповноважених на їх засвідчення, а щодо окремих сертифікатів уповноваженими органами іноземних держав не підтверджено їх походження та право на застосування преференційного режиму. Крім того, відповідно до інформації, наданої уповноваженим органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, встановлено, що експортер Company AUTO BEDRIJF LTD був ліквідований ще 25.10.2022, тоді як сертифікати з перевезення товару EUR.1 № S0624279 від 29.03.2023, № S0624258 від 01.04.2023, № S0624299 від 21.04.2023, № S0624381 від 27.06.2023 та № S0821496 від 15.09.2023 видані після припинення його діяльності, що свідчить про відсутність у такого суб`єкта господарювання можливості здійснювати зовнішньоекономічні операції та оформлювати документи про преференційне походження товарів.
За таких обставин результати проведених перевірок свідчать про відсутність належного документального підтвердження преференційного походження товарів, на які поширювалися подані до митного оформлення сертифікати EUR.1, у розумінні положень Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, а також Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії. Відтак товари, щодо яких були подані зазначені сертифікати, не можуть вважатися такими, що мають підтверджене преференційне походження, а тому до них не підлягає застосуванню преференційний тарифний режим із наданням звільнення від сплати ввізного мита.
При цьому суд зауважує, що декларування преференційного походження товару та подання сертифіката EUR.1 саме по собі не є безумовною підставою для застосування тарифних преференцій. У разі проведення компетентними органами перевірки походження товару експортер повинен забезпечити належне документальне підтвердження достовірності відомостей, зазначених у сертифікаті, а також підтвердити відповідність товару правилам преференційного походження, у тому числі щодо походження матеріалів, використаних при його виробництві. Непідтвердження таких обставин уповноваженими органами країни експорту виключає можливість застосування до відповідного товару тарифних преференцій.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 31.07.2024 у справі № 260/6407/21.
Враховуючи, що перевіркою походження товару не підтверджено їх преференційне походження, оподаткування товару за МД типу ІМ40ДЕ повинно здійснюватися зі сплатою ввізного мита за ставкою на дату здійснення митного оформлення, відповідно до Закону України від 19.09.2013 № 584-VIII «Про Митний тариф України» та податку на додану вартість відповідно до Податкового кодексу України.
Відтак, у розглядуваному випадку у Волинської митниці були правові підстави для донарахування грошових зобов`язань ТзОВ «Вікторія Лідер Груп», адже результати перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи за митною декларацією, яка була об`єктом перевірки на предмет обґрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування, показали, що преференційне походження товару не підтверджене у встановленому порядку.
При вирішенні спору судом враховано позицію Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 380/2397/22, де Верховний Суд зробив висновок, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, стосовно країни походження при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товару та їх виписку.
З приводу аргументів у позовній заяві про те, що в імпортера (позивача) відсутній обов`язок чи необхідність перевіряти законність дій експортера в момент оформлення та видачі сертифікатів EUR.1 та декларації інвойс, суд зазначає, що у зазначених зовнішньоекономічних відносинах обов`язок з визначення, декларування і сплати мита та податків відповідно до вимог національного законодавства і ратифікованих Верховною Радою України міжнародних договорів України має саме платник податків - ТзОВ «Вікторія Лідер Груп», а тому саме позивач, а не продавець товару, несе відповідальність за повноту виконання цього обов`язку. Формальна наявність поданого до митного оформлення сертифікатів з перевезення товару EUR.1, за видачу яких несе відповідальність експортер, не є достатньою підставою для висновків про вчинення ТзОВ «Вікторія Лідер Груп» всіх необхідних та залежних від нього дій для здійснення декларування «преференційного походження» ввезеного товару та отримання пільги тарифної преференції.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що оскільки саме результати перевірки щодо походження товару є підставою для відмови у наданні платнику податків права на преференції, а за результатами звернення до уповноважених органів іноземних держав підтверджено, що товар зазначений в сертифікаті ЕUR.1 не має преференційного походження з ЄС.
Крім того, суд звертає увагу, що сертифікати з перевезення товарів EUR.1 видаються експортеру на декларативній основі шляхом повідомлення компетентних органів про заявлене походження товарів з території Європейського Союзу. Водночас сам факт їх видачі не є безумовним підтвердженням походження товарів, оскільки у разі проведення перевірки експортер зобов`язаний документально підтвердити заявлений статус походження.
Як установлено у спірних правовідносинах, компанії-експортери під час проведення відповідної перевірки не надали належних документів, які б підтверджували походження товарів з території Європейського Союзу, у зв`язку з чим у листах-відповідях уповноважених органах зазначено, що сертифікати EUR.1 були видані та є формально дійсними, однак не пройшли перевірку та не можуть бути використані для застосування преференційного режиму оподаткування. Крім того, відповідно до інформації, наданої уповноваженим органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, встановлено, що експортер Company AUTO BEDRIJF LTD був ліквідований ще 25.10.2022, тоді як сертифікати з перевезення товару EUR.1 № S0624279 від 29.03.2023, № S0624258 від 01.04.2023, № S0624299 від 21.04.2023, № S0624381 від 27.06.2023 та № S0821496 від 15.09.2023 видані після припинення його діяльності, що свідчить про відсутність у такого суб`єкта господарювання можливості здійснювати зовнішньоекономічні операції та оформлювати документи про преференційне походження товарів.
Таким чином, зі змісту як акта перевірки, так і документів з перекладом убачається ідентична та чітка інформація щодо неможливості підтвердження преференційного походження товарів, оформлених на адресу позивача, що свідчить про відсутність неправильного з`ясування обставин справи або помилкової інтерпретації контролюючим органом отриманих відомостей.
Саме тому декларативне зазначення експортером у комерційних документах походження товарів з території Європейського Союзу не є достатнім саме по собі, а у разі проведення перевірки експортер зобов`язаний документально підтвердити заявлений статус походження товарів, у тому числі щодо походження матеріалів, використаних у їх виготовленні.
У спірних правовідносинах компанія-експортер не надала під час перевірки належних документів, які б підтверджували походження товарів з території Європейського Союзу, у зв`язку з чим у листі-відповіді уповноваженого органу країни-експортера зазначено, що відповідні інвойси є формально дійсними (видавалися), однак не пройшли перевірку та не можуть бути використані для застосування преференційного режиму оподаткування.
Як убачається з матеріалів справи, у спірних правовідносинах контролюючим органом встановлено факт несплати митних платежів у належному розмірі внаслідок застосування тарифних преференцій за відсутності підтвердженого походження товарів з Європейського Союзу. За таких обставин контролюючий орган, діючи на підставі статті 54 ПК України, правомірно самостійно визначив суму податкових зобов`язань, що виникли після завершення митного оформлення.
Суд звертає увагу, що обов`язок зі сплати податків і зборів у встановлених законом розмірах є безумовним обов`язком платника податків та не залежить від встановлення його вини. Водночас посилання позивача на відсутність вини має правове значення лише у правовідносинах, пов`язаних із притягненням до відповідальності за порушення митних правил, зокрема за статтею 485 МК України, що не є предметом цього спору.
Факт того, що непідтвердження походження товарів зумовлено неналежними діями іноземного експортера, не спростовує встановленої обставини сплати митних платежів у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством, та не звільняє платника податків від обов`язку їх сплати разом із передбаченими ПК України штрафними санкціями.
Крім того, у разі самостійного визначення контролюючим органом суми податкових зобов`язань, контролюючий орган зобов`язаний був самостійно визначити суму грошових зобов`язань і донараховати штрафні санкції.
Відтак застосування штрафних санкцій у спірних правовідносинах є законним наслідком встановлення факту несплати митних платежів у належному розмірі, а не формою притягнення платника податків до відповідальності за умисне порушення.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Як передбачено статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Відповідно до вимог статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія Лідер Груп» (43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Шопена, 22А, код ЄДРПОУ 44549924)
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ 43958385)

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст судового рішення складено 22.06.2026.