ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/1224/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від прокурора: Федотова О.П.
від позивача: не з`явився 
від відповідача: Забродін С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконверенції апеляційну скаргу  
Фізичної особи-підприємця Яценка Олексія Михайловича 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. 
( суддя  Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 11.06.2025 р. ) 
у справі
за позовом 
Керівника Криворізької східної окружної прокуратури 
в інтересах держави в особі 
Відділу освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради, 
Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг
до 
Фізичної особи-підприємця Яценка Олексія Михайловича, 
Дніпропетровська область, м. Дніпро
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 199 069,08 грн. 

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Керівник Криворізької східної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради звернувся до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Яценка Олексія Михайловича, в якій просив суд ( згідно заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви ): визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р., № 4 від 27.09.2024 р. до договору № 55 від 12.02.2024 р., укладені між Відділом освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради та Фізичною особою – підприємцем Яценком Олексієм Михайловичем; стягнути з Фізичної особи – підприємця Яценка Олексія Михайловича на користь Відділу освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради 199 069,08 грн, з яких: 127 333,77 грн – пеня, 71 735,31 грн – інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами відкритих торгів між Відділом освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради ( Замовник ) та ФОП Яценком О.М. ( Постачальник ) було укладено договір № 55 від 12.02.2024 р. на поставку сходових підйомників для забезпечення доступності для маломобільних груп населення до закладів освіти району у кількості 12 штук на загальну суму 1 044 000,00 грн. Строк поставки товару — до 30.04.2024 р. У подальшому сторонами було укладено додаткові угоди № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р. та № 4 від 27.09.2024 р., якими неодноразово продовжувався строк поставки товару з посиланням на «складність виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань», проте без будь-якого документального підтвердження об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, як того вимагає частина 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель, затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 р. № 1178. Прокурор вважає, що зазначені додаткові угоди укладені з порушенням закону та підлягають визнанню недійсними, а з Відповідача підлягають стягненню пеня та інфляційні втрати за порушення первісного строку поставки товару.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. позов задоволено частково. Визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р., № 4 від 27.09.2024 р. до договору № 55 від 12.02.2024 р., укладені між Відділом освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради та Фізичною особою – підприємцем Яценком Олексієм Михайловичем. Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Яценка Олексія Михайловича на користь Відділу освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради 127 333,77 грн. пені. Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Яценка Олексія Михайловича на користь Дніпропетровської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 816,57 грн. В решті позову відмовлено.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Фізична особа-підприємець Яценко Олексій Михайлович, через систему "Електронний суд", звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. у справі № 904/1224/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не з`ясував дійсних обставин справи, які обумовили укладення додаткових угод про продовження строку постачання товару. Зокрема, Апелянт посилається на те, що правовою підставою постачання товару за договором був гарантійний лист офіційного представника виробника товару «Dragon Medical Co. Ltd» (Китай) — ТОВ «МІРІД Україна», яким Відповідач був наділений правом постачання продукції зазначеного виробника. Однак 12.07.2024 р. ТОВ «МІРІД Україна» відкликало цей гарантійний лист, чим позбавило Відповідача права здійснювати постачання товару, що є предметом договору. Апелянт вважає, що саме ця обставина є об`єктивною підставою для продовження строку виконання договору, а лист ТОВ «МІРІД Україна» № 02-12 від 12.07.2024 р. про відкликання гарантійного листа є документальним підтвердженням цієї об`єктивної обставини у розумінні підпункту 4 п. 19 Особливостей, затверджених постановою КМУ № 1178 від 12.10.2022 р.
Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції не був позбавлений права витребувати необхідні для вирішення спору докази у Замовника закупівлі та у імпортера товару — ТОВ «МІРІД Україна», проте не вчинив відповідних процесуальних дій, що свідчить про однобічність судового рішення.
При цьому Скаржник зазначає, що про розгляд справи у суді першої інстанції він не був обізнаний, спірне рішення отримав засобами електронного зв`язку лише 12.06.2025 р., позовну заяву, ухвалу про відкриття провадження та повістку про дату і час розгляду справи не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості подати до суду вирішальні для справи докази.
Апелянт також зазначає, що внаслідок негативного впливу воєнного стану на логістичні шляхи доставка товару від виробника із Китаю затримувалась, у зв`язку з чим він тричі звертався до Замовника з пропозиціями змінити строк поставки товару. Втративши право постачання товару за договором, Відповідач звернувся до Замовника з пропозицією замінити предмет постачання на більш якісний товар іншого виробника за тією ж ціною. Замовник погодився, і 24.09.2024 р. сторони уклали додаткову угоду № 3, якою було змінено предмет постачання на сходові підйомники виробника «ZhangJiaGang HeRui Medical Equipment Co. Ltd» (Китай). 18.10.2024 р. Відповідач здійснив постачання товару у повному обсязі.
Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції проігнорував добросовісну поведінку Відповідача, яка мала на меті виконання договору без будь-яких збитків з боку Замовника. Фактично поставлений товар є більш якісним та функціональним у порівнянні з предметом закупівлі: має подушки та підголівники, більшу вагу навантаження, літій-іонний акумулятор підвищеної ємності, український інтерфейс. Продовження строку поставки товару не завдало збитків державі, а маломобільні групи населення отримали більш якісний та функціональний товар.
Скаржник вважає, що додаткова угода № 4 від 27.09.2024 р. укладена у відповідності до приписів підпункту 4 п. 19 Особливостей, оскільки домовленість сторін щодо зміни строку постачання товару обумовлена об`єктивною підставою, яка документально підтверджена. Фактом постачання товару у відповідності до внесених змін договір було виконано у повному обсязі, а порушення строку постачання, обумовленого додатковою угодою № 4, становило лише три дні.
Щодо повноважень Прокурора у цій справі, Апелянт стверджує, що Прокурором не доведено і навіть не сформульовано, у чому полягає порушення інтересів держави. Замовник листом від 12.02.2025 р. № 235 повідомив Прокуратуру, що порушення умов договору з урахуванням змін, внесених додатковими угодами, не відбулось та не призвело до збитків. Апелянт посилається на ухвалу Верховного Суду від 25.01.2023 р. у справі № 620/141/22, в якій зазначено, що факт не звернення органу владних повноважень до суду сам по собі не свідчить про нездійснення ним захисту інтересів держави. Апелянт вважає, що Прокурор підмінив функції Державної аудиторської служби України, яка відповідно до Положення, затвердженого постановою КМУ № 43 від 03.02.2016 р., є органом, уповноваженим здійснювати контроль за дотриманням процедури закупівлі та витрачанням бюджетних коштів. Результатом представництва Прокурора в суді було стягнення штрафу, що є функцією податкового органу, а не захистом інтересів держави. Апелянт посилається на постанови Верховного Суду від 05.03.2020 р. у справі № 810/3161/18, від 22.09.2020 р. у справі № 824/897/17-а, від 08.06.2023 р. у справі № 160/1319/21, від 13.02.2019 р. у справі № 826/13768/16.
Апелянт також обґрунтовує долучення нових доказів до справи тим, що, не будучи обізнаним про розгляд справи, був позбавлений можливості подати їх до суду першої інстанції. Вирішальними доказами Апелянт вважає: лист ТОВ «МІРІД Україна» від 12.07.2024 р. № 02-12 про відкликання гарантійного листа; гарантійний лист ТОВ «МІРІД Україна»; лист Відповідача до Замовника із порівняльною характеристикою (специфікацією) товару двох виробників.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Криворізька східна окружна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ФОП Яценка Олексія Михайловича та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. - без змін.
Прокурор зазначає, що доводи Апелянта щодо правомірності укладення додаткових угод є хибними, непослідовними і не підтверджуються належними доказами. Сам Відповідач визнає, що 12.07.2024 р. отримав від ТОВ «МІРІД Україна» лист про відкликання гарантійного листа, яким було припинено повноваження Відповідача представляти продукцію виробника «Dragon Medical Co. Ltd» ( Китай ). Однак ще до втрати цих повноважень - 03.04.2024 р. та 11.06.2024 р., Відповідач уклав додаткові угоди № 1 та № 2, якими системно переносив строки постачання, не маючи на це правових підстав відповідно до частини 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Таким чином, лист про відкликання гарантійного листа від 12.07.2024 р. не існував на момент укладення перших двох додаткових угод і не міг бути підставою для продовження строку виконання договору.
Прокурор наголошує, що посилання Апелянта на негативний вплив воєнного стану на логістичні шляхи не підтверджується жодними належними доказами: відсутні довідки митних органів, логістичних операторів, перевізників, складські накладні, листи від виробника, офіційні заяви державних органів. Китай не є стороною конфлікту, а морські та залізничні перевезення через інші країни продовжують функціонувати. Відсутність будь-якої спроби довести наявність форс-мажору через Торгово-промислову палату України підтверджує відсутність реального впливу обставин непереборної сили на виконання договору.
Щодо додаткової угоди № 3 від 24.09.2024 р. Прокурор зазначає, що нею фактично було змінено предмет закупівлі — замінено виріб одного виробника на продукцію іншого виробника з іншими технічними характеристиками, що суперечить частині 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», яка забороняє зміну предмета договору після його укладення, за винятком прямо передбачених законом випадків. Обставини, викладені в листі ФОП Яценка О.М. від 23.09.2024 р. № 23/09, свідчать про неналежну підготовку Постачальника до виконання зобов`язань за договором та штучне обґрунтування необхідності заміни товару вже після порушення строків постачання. Обидва вироби мають однакову країну походження — Китай, що повністю нівелює аргументи Апелянта про логістичні ускладнення.
Прокурор також зазначає, що втрата Відповідачем комерційних прав на поставку товару конкретного виробника не є об`єктивною обставиною, яка могла б кваліфікуватись як форс-мажор чи інша незалежна перешкода у розумінні Особливостей. Відкликання гарантійного листа є наслідком виключно внутрішніх правовідносин між Відповідачем та Імпортером і не має жодного стосунку до Замовника або Держави. Додаткова угода № 4 від 27.09.2024 р. також укладена з порушенням вимог п. 19 Особливостей.
Щодо повноважень, Прокурор зазначає, що у справі дотримано всі умови, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»: мало місце необґрунтоване укладення додаткових угод всупереч вимогам закону, порушення бюджетного законодавства, а Відділ освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради не вжив жодних заходів для захисту інтересів держави — не ініціював розірвання договору, не пред`явив претензій контрагенту, фактично легітимізував порушення, погодившись на зміни, які прямо суперечать вимогам закону. Ця пасивна та формально лояльна поведінка органу створює «виключний випадок», передбачений ст. 23 Закону «Про прокуратуру». Посилання Апелянта на ухвалу Верховного Суду від 27.01.2023 р. у справі № 620/141/22 є вирваними з контексту, оскільки у тій справі відповідний орган уже реалізував своє право на судовий захист, тоді як у даній справі замовник не лише не ініціював захист інтересів держави, але й самостійно підписував додаткові угоди з ознаками порушення законодавства. Твердження Апелянта про підміну Прокурором функцій Держаудитслужби є юридично неспроможним, оскільки повноваження Прокурора на представництво визначаються порушенням інтересів держави та бездіяльністю уповноваженого органу.
Відділ освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1224/25. 
Матеріали справи № 904/1224/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2025 р. (з урахуванням ухвали суду від 16.07.2025 р., про виправлення описки ) відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 03.12.2025 р.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2025 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 25.02.2026 р.
23.02.2026 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кощеєва І.М. на лікарняному, розгляд справи, призначеної на 25.02.2026 р. не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2026 р. розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Яценка Олексія Михайловича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. у справі № 904/1224/25 призначено в судове засідання на 10.06.2026 р.
Позивач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Позивача. 
У судовому засіданні 10.06.2026 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

25.01.2024 р. Відділ освіти виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради опублікував оголошення UA-2024-01-25-008226-a про відкриті торги (з особливостями) на закупівлю товару: сходові підйомники для забезпечення доступності для маломобільних груп населення, зокрема, осіб з інвалідністю, до закладів освіти району у кількості 12 штук. Джерелом фінансування закупівлі визначено кошти місцевого бюджету на загальну суму 1 044 000 грн. У процедурі закупівлі взяв участь один учасник – ФОП Яценко Олексій Михайлович, який подав остаточну цінову пропозицію в розмірі 1 044 000 грн.
Протокольним рішенням уповноваженої особи Замовника № 35 від 05.02.2024 р. переможцем відкритих торгів з особливостями визначено єдиного учасника ФОП Яценка Олексія Михайловича. Визначаючи зазначеного учасника переможцем у закупівлі Замовник дійшов висновку, що його тендерна пропозиція відповідає вимогам оголошення про проведення закупівлі та вимогам до предмету закупівлі, відсутні будь-які підстави для відхилення пропозиції цього учасника.
За результатами процедури закупівлі 12.02.2024 р. між Відділом освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради ( Замовник ) та Фізичною особою – підприємцем Яценком Олексієм Михайловичем ( постачальник ) було укладено договір № 55, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язувався поставити і передати у власність Замовника товар - Сходові підйомники для забезпечення доступності для маломобільних груп населення, зокрема осіб з інвалідністю до закладів освіти району ( код ДК 021:2015:33190000-8 — Медичне обладнання та вироби медичного призначення, код НК 024:2023: 17819 — Підіймач інвалідного візка /пасажира), а Замовник зобов`язувався оплатити зазначений товар на умовах, передбачених цим договором. Товар може бути поставлений окремими партіями згідно заявок Замовника. Під партією товару розуміється обсяг товару, вказаний Покупцем в одній заявці. Товар закуповується для закладів освіти Довгинцівського району з метою подальшого використання під час можливого виникнення надзвичайної ситуації.
Найменування, кількість та ціна товару вказані в специфікації ( п. 1.2. договору ).
Ціна цього договору становить: 1 044 000,00 грн без ПДВ згідно з специфікацією (Додаток №1 до договору) ( п. 3.1. договору ).
Ціна товару за одиницю встановлюється в національній валюті ( п. 3.2. договору ).
Оплата товару здійснюється на підставі рахунку та видаткової накладної шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника ( п. 3.5. договору ).
Оплата товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати постачання кожної окремої партії товару та за умови наявності відповідного бюджетного фінансування ( п. 3.6. договору ).
Усі розрахунки проводяться у безготівковому вигляді за формою платіжного доручення ( п. 3.7. договору ).
Постачання товару здійснюється Постачальником до 30.04.2024 р. Місце поставки - 50000, м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, Додаток № 2 ( п. 4.1. договору ).
Право власності на товар та ризик його пошкодження або втрати переходить до Замовника з моменту одержання товару за накладною та актом приймання ( п. 4.3. договору ).
Постачальник зобов`язаний своєчасно поставляти і передавати у власність Замовника товар за накладною та актом приймання ( п. 5.3.1. договору ).
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому договору передбачається застосування штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України ( п. 7.1. договору ).
У разі порушення строків поставки товару, передбачених цим договором, Постачальник сплачує Замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно поставленого товару та відшкодовує інфляційні втрати відповідно до встановленого індексу інфляції ( п. 7.2. договору ).
Сплата пені не звільняє сторони від повного виконання зобов`язань за цим договором ( п. 7.3. договору ).
Цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2024 р., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором ( п. 10.1. договору ).
Зміни до договору про закупівлю можуть вноситись у випадках, зазначених у цьому договорі про закупівлю, та оформляються у письмовій формі шляхом укладення відповідної додаткової угоди (угод) сторонами ( п. 10.4. договору ).
Істотні умови договору про закупівлю відповідно до п. 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (пп. 4 п. 11.1. договору).
У разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, передбачених цим пунктом, Замовник обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю відповідно до вимог Закону з урахуванням цих особливостей. Вказані умови можуть бути змінені шляхом укладання відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) та є невід`ємною частиною цього договору ( п. 11.1. договору ).
Пропозиції щодо внесення змін до цього договору може робити кожна із сторін цього договору ( п. 11.3. договору ).
Пропозиція сторони щодо внесення змін до цього договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін до цього договору. Обмін інформацією щодо внесення змін до цього договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування ( п. 11.4. договору ).
Сторони підписали додаток № 1 до договору «Специфікацію», в якому погодили товар, що підлягає поставці: Сходові підйомники для забезпечення доступності для маломобільних груп населення, зокрема, осіб з інвалідністю до закладів освіти району - DW-ST003, у кількості 12 шт на загальну суму 1 044 000,00 грн без ПДВ (ціна за 1 шт - 87 000,00 грн без ПДВ ).
03.04.2024 р. сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору, в якій, з урахуванням складності виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань, домовились продовжити строк виконання зобов`язання договору та п. 4.1. договору викласти в такій редакції: "4.1. Постачання товару здійснюється Постачальником до 15.06.2024 р. Місце поставки 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.».
11.06.2024 р. сторони підписали додаткову угоду № 2 до договору, в якій, з урахуванням складності виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань, домовились продовжити строк виконання зобов`язання договору та п. 4.1. договору викласти в такій редакції: "4.1. Постачання товару здійснюється постачальником до 30.09.2024 р. Місце поставки 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.».
24.09.2024 р. сторони підписали додаткову угоду № 3 до договору, в якій згідно п.п.3 п. 11 договору «покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покрашення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю» та листа від Постачальника № 23/09 від 23.09.2024 р. сторони домовились змінити предмет закупівлі та викласти специфікацію в іншій редакції, відповідно до якої сторони погодили товар, що підлягає поставці: Сходові підйомники для забезпечення доступності для маломобільних груп населення, зокрема осіб з інвалідністю до закладів освіти району YHR-LD01, у кількості 12 шт на загальну суму 1 044 000,00 грн без ПДВ (ціна за 1 шт - 87 000,00 грн без ПДВ).
27.09.2024 р. сторони підписали додаткову угоду № 4 до договору, в якій, з урахуванням складності виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань, домовились продовжити строк виконання зобов`язання договору та п. 4.1. договору викласти в такій редакції: "4.1. Постачання товару здійснюється постачальником до 15.10.2024 р. Місце поставки 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.».
Відповідно до п. 4.1. договору постачання товару здійснюється Постачальником до 30.04.2024 р. Місце поставки - 50000, м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, Додаток № 2.
Як наголошує Прокурор, в якості підстави для укладення додаткових угод № 1, № 2 та № 4 зазначено: «складність виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань». Прокурор зауважує, що предметом договору № 55 від 12.02.2024 р. є поставка товару, а не виконання робіт. В той же час, при укладенні вказаних додаткових угод Відповідачем не було документально підтверджено належними доказами об`єктивних обставин, що спричинили продовження строку поставки. Будь-якого документального підтвердження об`єктивних обставин, що унеможливлюють вчасну поставку відповідач не надав. Саме по собі посилання постачальника на складність виконання робіт ( без будь - якого документального підтвердження вказаної обставини ) носять суб`єктивний характер. Під час участі у процедурі закупівлі, відповідач міг ініціювати внесення змін до тендерної документації (зокрема, в частині внесення змін щодо строку поставки та документального підтвердження обставин щодо продовження строків поставки товару), а також мав можливість відмовитися від укладання договору, проте, таким правом не скористався. Натомість відповідач прийняв рішення укласти договір на певних умовах ( з визначеним строком поставки ) та відповідно несе повну відповідальність за настання можливих для нього негативних майнових наслідків. Таким чином, як зазначає Прокурор, укладення додаткових угод № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р. та № 4 від 27.09.2024 р. до договору щодо продовження строку поставки товару без наявності документально підтверджених об`єктивних обставин спотворює результати закупівлі та нівелює ефективність досягнення мети закупівлі – задоволення потреб територіальної громади у встановлений строк, заради якого оголошувався тендер. Можливість зміни істотних умов договору внаслідок недобросовісних дій сторін робить результат закупівлі невизначеним і призводить до неефективного використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі».
Враховуючи викладене, Прокурор вважає, що такі додаткові угоди № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р. та № 4 від 27.09.2024 р. укладені з порушенням ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, а отже підлягають визнанню судом недійсними, не породжують правових наслідків для сторін, а отже строк поставки товару повинен був залишитися первинним, тобто 30.04.2024 р.
Прокурор зазначає, що за даними, опублікованими на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів (https://spending.gov.ua/new/), Замовником було перераховано бюджетні кошти на виконання умов договору в сумі 1 044 000,00 грн на користь Постачальника – ФОП Яценко Олексія Михайловича – 28.11.2024 р. ( згідно з накладними від 18.10.2024 р. ). Це свідчить про неналежне виконання Постачальником умов договору № 55 від 12.02.2024 р. щодо своєчасності поставки товару та створює підстави для стягнення з ФОП Яценка Олексія Михайловича штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань. Прокурор нарахував та просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі 127 333,77 грн за період з 01.05.2024 р. по 17.10.2024 р., та інфляційні втрати у розмірі 71 735,31 грн за період з травня 2024 року по жовтень 2024 року.
Вказані обставини і стали причиною виникнення даного спору.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідно до пункту 4.1 договору № 55 від 12.02.2024 р. постачання товару мало бути здійснено до 30.04.2024 р. Строк поставки товару є істотною умовою договору про закупівлю. Відповідно до частини 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 4 п. 19 Особливостей, затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 р. № 1178, продовження строку виконання зобов`язань за договором про закупівлю допускається виключно у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження. Суд встановив, що зі змісту спірних додаткових угод вбачається, що відповідні зміни були внесені у зв`язку зі «складністю виконання робіт, яка унеможливлює виконання зобов`язань», без будь-яких посилань на документально підтверджені об`єктивні обставини. При цьому предметом договору є поставка товару, а не виконання робіт. Будь-які належні та достовірні докази, які б слугували достатньою підставою для зміни істотної умови договору в частині строку виконання зобов`язання з поставки товару, в матеріалах справи відсутні. Доказів звернення до Торгово-промислової палати України з приводу підтвердження обставин непереборної сили Відповідачем також не надано. Суд дійшов висновку, що додаткові угоди № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р. та № 4 від 27.09.2024 р. укладені з порушенням частини 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 19 Особливостей, а тому підлягають визнанню недійсними. Оскільки додаткові угоди визнано недійсними, строк поставки товару залишається первісним — до 30.04.2024 р., а Відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання з поставки товару. Суд перевірив розрахунок пені у розмірі 127 333,77 грн за період з 01.05.2024 р. по 17.10.2024 р. та визнав його правильним. Водночас суд відмовив у стягненні інфляційних втрат у розмірі 71 735,31 грн, зазначивши, що ст. 625 ЦК України передбачає стягнення інфляційних втрат лише за прострочення грошового зобов`язання, тоді як Відповідачем було прострочено негрошове зобов`язання ( поставку товару ). Суд також визнав правомірність звернення Прокурора з позовом в інтересах держави, встановивши дотримання порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Прокурора, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Зважаючи на те, що Відповідач оскаржує рішення місцевого господарського суду виключно у частині задоволення позовних вимог Прокурора, колегія суддів здійснює апеляційний перегляд судових рішень лише у межах зазначених позовних вимог.
Щодо доводів Скаржника пов`язаних з відсутністю у Прокурора правових підстав для звернення з позовом, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України "Про прокуратуру" ( далі - Закон № 1697-VII ), частина третя ст. 23 якого визначає, що Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до абзаців першого - третього ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно із ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не Прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно ( див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 р. у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 р. у справі № 911/2169/20, від 21.06.2023 р. у справі № 905/1907/21 ).
Частини 3 та 4 ст. 23 Закону № 1697-VII серед іншого встановлюють умови, за яких Прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).
Встановлена цим Законом умова про необхідність звернення Прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби Прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави ( див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 ). За позовною заявою, поданою Прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу Позивача.
Тобто визначений ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII обов`язок Прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору, і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.
Іншими словами, Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду Прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу Позивача ( див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 826/13768/16, від 15.01.2020 р. у справі № 698/119/18, від 11.02.2020 р. у справі № 922/614/19, від 28.09.2022 р. у справі № 483/448/20, від 08.11.2023 р. у справі № 607/15052/16-ц ).
У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення Прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону № 922-VIII ( див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 р. у справі № 924/524/24 ).
Закон не зобов`язує Прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них ( див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 р. у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2020 р. у справі № 923/449/18, від 25.02.2021 р. у справі № 912/9/20, від 25.06.2024 р. у справі № 918/760/23, від 01.10.2024 р. у справі № 918/778/23, від 20.02.2025 р. у справі № 910/16372/21 ).
За твердженням Прокурора у справі, що розглядається, мало місце: необґрунтоване укладення додаткових угод до договору про закупівлі, всупереч вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та Постанови КМУ № 1178; порушення бюджетного законодавства, яке унеможливлює встановлення обсягу реального фінансового зобов`язання держави (місцевого бюджету); неналежне виконання органом місцевого самоврядування (замовником закупівлі) функції із захисту інтересів держави, незважаючи на звернення прокурора. При цьому, факт порушення інтересів держави підтверджується: укладенням додаткових угод без законних підстав; відсутністю будь-яких документів, що підтверджують логістичні труднощі чи об`єктивні обставини; постачанням товару іншого виробника (тобто підміною предмета договору), що заборонено законом. Разом з тим, Відділ освіти виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради не вжив жодних заходів для захисту інтересів держави: не ініціював розірвання договору; не пред`явив претензій контрагенту; фактично легітимізував порушення, погодившись на зміни, які прямо суперечать вимогам закону.
Так, Криворізькою східною окружною прокуратурою листом від 31.01.2025 р. за № 60-914ВИХ-25 було повідомлено Відділ освіти виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про наявні порушення інтересів держави та територіальної громади та запропоновано надати інформацію про вжиття заходів щодо усунення таких порушень.
У відповіді від 12.02.2025 р. за № 235 повідомлено, що умови договору № 55 від 12.02.2024 р. (з урахуванням укладених додаткових угод щодо внесених змін до строків поставки товару) не віднесено ГК України та ЦК України до істотних умов і, відповідно, не призвело до збитків, а отже, у Відділу освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради не має підстав для нарахування збитків та їх стягнення.
З огляду на викладене, Прокурор вважає, що зі сторони уповноваженого органу допущено нездійснення відповідного захисту інтересів держави: не пред`явлено до суду позову на захист інтересів держави про визнання недійсними додаткових угод до договору, а також про стягнення з Відповідача штрафних санкцій, внаслідок чого інтереси держави залишаються незахищеними. У зв`язку із викладеним у Прокурора виникло не тільки право, а й обов`язок відреагувати на їх порушення шляхом пред`явлення до суду цього позову.
Криворізькою східною окружною прокуратурою листом № 60-1635ВИХ-25 від 10.03.2025 р. було повідомлено Відділ освіти виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про прийняття рішення стосовно представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо Прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43).
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевий господарським судом про наявність передбачених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виключних підстав для реалізації Прокурором представницьких повноважень в інтересах держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із даним позовом, що спростовує доводи Скаржника про відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів держави у цій справі. 
Щодо доводів Скаржника про можливості зміни умов договору про закупівлю шляхом продовження строку поставки товару, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом № 922-VIII (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час укладення договору про закупівлю та оспорюваних додаткових угод до нього).
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону № 922-VIII відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані ст. 41 Закону № 922-VIII, частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до п.п. 3-7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування ( далі – Особливості ).
Відповідно до частини 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною 1 ст. 652 ЦК України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною 4 ст. 41 Закону № 922-VIII визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята ст. 41 Закону № 922-VIII). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю. Так, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку ( ч. 6 ст. 41 Закону № 922-VIII )
На момент підписання договору № 55 від 12.02.2024 р. Сторонами було погоджено всі його істотні умови: предмет, ціна, строк виконання зобов`язань за договором та строк його дії відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі".
Так, відповідно до п. 4.1. договору постачання товару здійснюється постачальником до 30.04.2024 р. Місце поставки - 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.
У подальшому Сторони підписали додаткову угоду № 1 від 03.04.2024 р. до договору, в якій з урахуванням складності виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань, домовились продовжити строк виконання зобов`язання договору та п. 4.1. договору викласти в такій редакції: "4.1. Постачання товару здійснюється постачальником до 15.06.2024 р. Місце поставки 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.».
11.06.2024 р. Сторони підписали додаткову угоду № 2 до договору, в якій з урахуванням складності виконання робіт які унеможливлюють виконання зобов`язань, домовились продовжити строк виконання зобов`язання договору та п. 4.1. договору викласти в такій редакції: "4.1. Постачання товару здійснюється постачальником до 30.09.2024 р. Місце поставки 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.».
27.09.2024 р. Сторони підписали додаткову угоду № 4 до договору, в якій, з урахуванням складності виконання робіт, які унеможливлюють виконання зобов`язань, домовились продовжити строк виконання зобов`язання договору та п. 4.1. договору викласти в такій редакції: "4.1. Постачання товару здійснюється постачальником до 15.10.2024 р. Місце поставки 50000 , м. Кривий Ріг, заклади освіти Довгинцівського району, додаток № 2.».
Із системного аналізу й тлумачення норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що визначена сторонами в договорі умова щодо строку поставки товару є істотною умовою договору про закупівлю.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Проте норми Закону України "Про публічні закупівлі", які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, є спеціальними щодо норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору ( така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 р. у справі № 926/3421/22).
Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону ( у тому числі ціни за одиницю товару ) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі ( ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
За приписами п. 18 Особливостей умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, у тому числі за результатами електронного аукціону, крім випадків: визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті; перерахунку ціни в бік зменшення ціни тендерної пропозиції переможця без зменшення обсягів закупівлі; перерахунку ціни та обсягів товарів в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.
Згідно з п. 19 Особливостей істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 ( крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку із зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку на добу наперед, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону;
9) зменшення обсягів закупівлі та/або ціни згідно з договорами про закупівлю робіт з будівництва об`єктів нерухомого майна відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 382 "Про реалізацію експериментального проекту щодо відновлення населених пунктів, які постраждали внаслідок збройної агресії Російської Федерації" (Офіційний вісник України, 2023 р., № 46, ст. 2466), якщо розроблення проектної документації покладено на підрядника, після проведення експертизи та затвердження проектної документації в установленому законодавством порядку. У разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, передбачених цим пунктом, замовник обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю відповідно до вимог Закону з урахуванням цих особливостей.
Отже, вказана правова норма передбачає за можливе внесення змін до договору про закупівлю, зокрема щодо продовження строку виконання зобов`язань у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження.
Тому під час дії спірного договору сторони могли змінити таку істотну умову як строк виконання зобов`язань (строк поставки товару) шляхом його продовження, однак лише за наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження.
Відповідно до роз`яснення Міністерства економічного розвитку торгівлі України від 27.10.2016 р. № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору" стосовно продовження строку дії договору та виконання зобов`язання: форма підтвердження об`єктивних обставин для продовження строку дії договору Законом не визначена, оскільки вона залежить від обставин, що спричинили продовження строку дії договору про закупівлю та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг. Тому замовник самостійно визначає форму документального підтвердження таких обставин з дотриманням законодавства.
У роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, що міститься у листі № 3304-04/69987-06 від 24.11.2020 р. "Щодо укладення, виконання, змін та розірвання договору про закупівлю" вказано, що внесення змін до договору про закупівлю у випадках, які передбачені Законом та умовами такого договору, має відбуватися шляхом укладання додаткової угоди, а також бути обґрунтованим та документально підтвердженим у спосіб, встановлений у договорі.
Відтак форма документального підтвердження обставин, що підтверджують причини внесення змін до договору, має бути передбачена у підписаному сторонами договорі.
Як убачається зі змісту договору № 55 від 12.02.2024 р., у ньому згадується лише про один спосіб підтвердження настання таких обставин - документальний (п.п. 4 п. 11.1. договору).
Зі змісту спірних додаткових угод убачається, що відповідні зміни були внесені у зв`язку зі складністю виконання робіт, яка унеможливлює виконання зобов`язань, без будь-яких посилань на документально підтверджені об`єктивні обставини, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що будь-які належні та достовірні докази, які б слугували достатньою підставою для зміни істотної умови за договором в частині зміни строку виконання зобов`язання з поставки товару в матеріалах справи відсутні. Також Відповідач не довів належними й допустимими доказами неможливість виконання зобов`язання з поставки товару у визначений договором строк. 
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості та докази наявності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), невідворотної зміни обставин та їх впливу на неможливість своєчасної поставки товару, обґрунтування проведення аналізу причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконувати зобов`язання та такими обставинами.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що вказане збільшення строку виконання зобов`язання з поставки товару шляхом укладання додаткових угод № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р. та № 4 від 27.09.2024 р. до договору про закупівлю товару за державні кошти № 55 від 12.02.2024 р. суперечить ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Особливостей.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).
У ст. 215 ЦК України визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Звичайно, що для цього має існувати відповідна правова підстава. Такою правовою підставою Цивільний кодекс України визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ст. 203 загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що укладані між Сторонами додаткові угоди № 1 від 03.04.2024 р., № 2 від 11.06.2024 р. та № 4 від 27.09.2024 р. до договору про закупівлю товару за державні кошти № 55 від 12.02.2024 р. підлягають визнанню недійсними, а позовні вимоги в цій частині - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Як вказано вище недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).
Відповідно до п. 4.1. договору постачання товару здійснюється Постачальником до 30.04.2024 р.
Поставка товару відбулася с порушенням встановленого у договорі строку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до п. 7.2. договору, у разі порушення строків поставки товару, передбачених цим договором, постачальник сплачує замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно поставленого товару та відшкодовує інфляційні втрати відповідно до встановленого індексу інфляції.
Прокурор відповідно до п. 7.2. договору нарахував та просив стягнути з Відповідача пеню у розмірі 127 333,77 грн за період з 01.05.2024 р. по 17.10.2024 р.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обгрунтовано, задовольнив позовні вимоги Позивача, в частині стягнення з Відповідача вказаної суми пені.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи Заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яценка Олексія Михайловича - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 р. у справі № 904/1224/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 15.06.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус