ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/347/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Гупало Транс” до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Гупало Транс” (далі – ТзОВ “Гупало Транс”) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000709 та №UA205170/2025/000710 (далі – карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів).
Позов обґрунтований тим, що 15 грудня 2025 року позивач в режимі імпорту товару ввозив на територію України два тягачі сідельні - DAF XF 480 FT, vin XLRTEH4300G316213 та vin НОМЕР_1 , митне оформлення яких за митними деклараціями (далі - МД) №25UA205170035440U9 та №25UA205170035442U7 відповідно здійснювалося із застосування преференційного режиму згідно із наданими експортером сертифікатами з перевезення товарів EUR.1 №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року. Однак Волинська митниця відмовила в митному оформленні транспортних засобів та видала картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000709 та №UA205170/2025/000710 з причин обґрунтованих сумнівів щодо преференційного походження товару, зазначеного в сертифікатах. У той же день були подання нові митні декларації зі сплатою ввізного мита у повному обсязі.
Позивач вважає, що відповідач видав картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів за відсутності на те правових та фактичних підстав. Чим саме обґрунтовані сумніви, які не дають можливості застосувати преференційний режим, та чому товар не походить з Європейського Союзу, митний орган не вказав. Водночас сертифікати з перевезення товарів EUR.1 складені згідно з міжнародним законодавством, затверджені митними органами Республіки Польща та містять усі необхідні реквізити, у тому числі підпис та штамп експортера, який несе відповідальність за їх достовірність. Перекладати відповідальність на імпортера, який не має відношення до видачі таких сертифікатів, нема підстав. Окрім того, до митного оформлення були надані експертні висновки від 15 грудня 2025 року №14018/25 та №14019/25, якими підтверджено походження спірних товарів з Нідерландів, тобто з країни Євросоюзу.
З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.97-103). В обґрунтування цієї позиції вказав, що ТзОВ “Гупало Транс” для митного оформлення товарів (сідельних тягачів DAF XF 480 FT) подало МД №25UA205170035440U9 та №25UA205170035442U7, у графі 36 яких зазначено код “410” - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу, та для підтвердження преференційних ставок ввізного мита (10%) декларант надав сертифікати з перевезення товару від 05 грудня 2025 року EUR.1 №PL/MF/AU0170500 та №PL/MF/AU0178451, видані уповноваженими органами Польщі експортеру Kobalt Investment Spolka z ograniczonа odpowiedzialnoscia spolka komandytowa. В обох випадках при митному оформленні товару відбулось спрацювання ризиків Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та у повідомленні до форм митного контролю зазначено, що на запит Держмитслужби митними органами країни експортера не підтверджено преференційне походження товарів від експортера Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k. У такому разі заходи контролю передбачають перевірку правильності визначення країни походження товарів та звернення з цією метою до компетентного органу, що видав документ про походження, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, запиту про проведення перевірки відомостей. Так згідно з частиною другою статті 43 Митного кодексу України (далі – МК України) у разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження.
Відповідач зазначив, що листом Держмитслужби від 05 листопада 2025 року №15/15-03/7/6383 доведено інформацію з реєстром товарів, походження яких за складеними експортером Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k. документами не підтверджено митними органами Польщі за результатами попередніх перевірок згідно з угодами про вільну торгівлю. Право зупинити надання тарифної пільги (преференції) до товарів, що походять з держави, з якою Україною укладено міжнародний договір про вільну торгівлю, поставляються одним і тим самим експортером та щодо яких компетентним органом держави експорту надано відповідь про непідтвердження їх преференційного походження за попередніми поставками за результатами перевірок, проведених за запитом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, до надходження результатів перевірки їх преференційного походження згідно з міжнародним договором про вільну торгівлю передбачене абзацом другим частини першої статті 281 МК України.
З урахуванням наведеного відповідач вважає, що у нього були достатні підстави для призупинення до товарів за указаними митними деклараціями режиму вільної торгівлі (до отримання результатів перевірки уповноваженим митним органом Польщі сертифікатів з перевезення товару від 05 грудня 2025 року EUR.1 №PL/MF/AU0170500 та №PL/MF/AU0178451), що і зумовило оформлення карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів. Відповідно до пункту 1 статті 34 Доповнення І оновленої Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі Ковенція) преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1. До Державної митної служби України з цією метою Волинська митниця направила запит від 09 січня 2026 року №7.3-2/15-03/4/514 для звернення до уповноважених митних органів Європейського Союзу (Польщі) щодо перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року для встановлення їх достовірності та правильності інформації, що у них зазначена. У картках роз`яснено причини їх прийняття з посиланням на норми законодавства.
Відповідач вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені МК України та іншими нормативно-правовими актами, а вимоги про скасування карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000709 та №UA205170/2025/000710 є передчасними та необґрунтованими.
Інші заяви по суті справи від сторін у встановленому порядку не надходили.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.
02 грудня 2025 року між фірмою Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k. (продавець) та ТзОВ “Гупало Транс” (покупець) укладено контракт №02/02/2025 купівлі-продажу товарів (а.с.12-13).
15 грудня 2025 року з метою митного оформлення в режимі імпорту товару “Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів, марка DAF; модель XF 480 FT; календарний рік виготовлення - 2020; модельний рік випуску - 2020; дата першої реєстрації 25 червня 2020 року; номер кузова/шасі (vin) НОМЕР_2 ; повна маса – 19500 кг; власна маса - 8353 кг; двигун – дизельний; об`єм двигуна – 12902 куб.см; потужність – 355 кВт; загальна кількість місць, включаючи місце водія – 2; колісна форма – 4х2; був у використанні; категорія транспортного засобу - N3” ТзОВ “Гупало Транс” подало Волинській митниці МД №25UA205170035440U9, в графі 33 якої вказано код товару згідно з УКТ ЗЕД - 8701219000, в графі 34 “країна походження” - Євросоюз, а в графі 36 - код “410”: товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу (а.с.21-22). Застосована ставка ввізного мита 10%. Товар ввозився згідно з рахунком-фактурою від 03 грудня 2025 року №2/12/2025 (а.с.70). Для підтвердження походження товару та застосування тарифної пільги в оподаткуванні ввізним митом декларантом надано сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року (а.с.72).
У такому ж порядку 15 грудня 2025 року для митного оформлення ввезеного на митну територію України згідно з рахунком-фактурою від 03 грудня 2025 року №3/12/2025 (а..77) товару “Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів: марка DAF; модель XF 480 FT; календарний рік виготовлення - 2020; модельний рік випуску - 2020; дата першої реєстрації 09 листопада 2020 року; номер кузова/шасі (vin) НОМЕР_1 ; повна маса – 20500 кг; власна маса - 8343 кг; двигун – дизельний; об`єм двигуна – 12902 куб.см; потужність – 355 кВт; загальна кількість місць, включаючи місце водія – 2; колісна форма – 4х2; б/в; категорія транспортного засобу - N3” позивач подав Волинській митниці МД №25UA205170035442U7. У графі 33 вказано код товару згідно з УКТ ЗЕД - 8701219000, а в графі 36 – код “410”: товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу (а.с.8-9). Застосована ставка ввізного мита 10%. До митної декларації надавався сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року (а.с.79).
Волинська митниця прийняла картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000710 (а.с.84) та від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000709 (а.с.85) з таким поясненням: у митниці є обґрунтовані сумніви щодо преференційного походження товару, зазначеного в сертифікаті з перевезення (походження) товари форми EUR.1 №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року/ №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року. Згідно з частиною першою статті 281 МК України, пунктом 1 статті 34 Доповнення І “Визначення поняття “походження товарів” і методів Адміністративного співробітництва” оновленої Регіональна конвенція про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року/ №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року. Одночасно роз`яснено, виконання яких вимог робить можливим прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: митне оформлення товару здійснити із застосуванням режиму найбільшого сприяння. 
Оцінювані товари випущено у вільний обіг на митній території України з повною сплатою митних платежів за МД від 15 грудня 2025 року №25UA205170035568U8 та від 15 грудня 2025 року №25UA205170035570U0 (а.с.142-143).
Картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів є предметом оскарження у цій справі.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України (частина третя статті 3 МК України).
Відповідно до частини першої статті 318 МК України усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 МК України).
Як установлено частиною першою статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).
Частиною восьмою статті 257 МК України визначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема: найменування країни походження товарів (за наявності); відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 36 МК України у разі переміщення товару через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару: якщо для цілей визначення країни походження товару це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Законом України від 16 вересня 2014 року №1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27 червня 2014 року, яка набрала чинності з 01 січня 2016 року та згідно зі статтею 29(1) глави 1 розділу IV якої кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до Угоди.
Як обумовлено статтею 26 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію, її положення застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї глави “походження” означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди (“Щодо визначення концепції “походження товарів” і методів адміністративного співробітництва”) (далі - Протокол I до Угоди).
Відповідно до Угоди про асоціацію до товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу застосовується режим вільної торгівлі (код тарифної пільги (тарифної преференції) 410).
Законом України від 08 листопада 2017 року №2187-VIII “Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження” Україна приєдналася до Конвенції, яка набрала чинності з 01 лютого 2018 року.
21 листопада 2018 року Підкомітетом України ЄС з питань митного співробітництва прийнято Рішення №1/2018 (далі - Рішення) про заміну Протоколу 1 (чинне з 01 січня 2019 року). Відповідно до статті 1 Рішення Протокол 1 до Угоди замінюється текстом, викладеним у додатку до цього Рішення, зокрема з урахуванням статті 1 цього додатку у торгівлі з Євросоюзом застосовуються правила походження Конвенції, викладені у Доповненні I та у відповідних положеннях Доповнення II до Конвенції.
Надалі Рішенням спільного комітету Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 07 грудня 2023 року №1/2023 внесено зміни до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, а Рішенням від 12 грудня 2023 року №2/2024 внесено зміни до Рішення №1/2023 та доповнено Доповнення І до Конвенції статтею 42 “Перехідні положення”, якою встановлено перехідний період з 01 січня 2025 року по 01 січня 2026 року з метою поетапного впровадження оновлених правил визначення походження товарів. Вказані Рішення ратифіковано Законом України від 17 грудня 2024 року №4148-IX та Законом України від 01 травня 2025 року №4414-IX відповідно.
Отже, заявлення преференційного режиму до товарів, оформлених позивачем, здійснювалось відповідно до Доповнення I до оновленої Конвенції.
Статтею 2 Доповнення І до Конвенції визначено, що з метою імплементації відповідної Угоди наступні товари вважаються такими, що вироблені в Договірній Стороні при експорті в іншу Договірну Сторону: (а) товари цілком вироблені в Договірної Сторони, відповідно до статті 3; (b) товари, отримані в Договірній Стороні, що містять матеріали, які не були повністю там вироблені, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку або переробку в цій Договірній Стороні відповідно до статті 4.
Згідно з пунктом 1 статті 17 розділу V Доповнення I до Конвенції товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, під час їх ввезення в іншу Договірну Сторону підпадають під дію відповідних угод, за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (a) сертифікат з перевезення товарів EUR.1, зразок якого наведений в Додатку IV до цього Доповнення; (b) у випадках, вказаних у пункті 1 статті 18, декларація (далі - “декларацією про походження”) долучена експортером до рахунка-фактури, накладної на поставку чи будь-якого іншого комерційного документа, в якому відповідні товари описуються достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації про походження наводиться в Додатку III до цього Доповнення.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товарів EUR.1 визначена статтею 20 Доповнення І до Конвенції і передбачає, що сертифікат з перевезення товарів EUR.1 видається митними органами Договірної Сторони-експортера за письмовою заявою експортера або його уповноваженого представника, під відповідальність експортера.
Для цього експортер або його уповноважений представник заповнює сертифікат з перевезення товарів EUR.1 та форму заяви, зразки яких наведені у Додатку IV до цього Доповнення. Ці форми заповнюються однією з мов, на яких складена ця Конвенція, і відповідно до положень національного законодавства Договірної Сторони-експортера. Якщо форми заповнюються власноручно, вони повинні заповнюватися чорнильною ручкою прописом друкованими літерами.
Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товарів EUR.1, повинен мати можливість у будь-який час на вимогу митних органів Договірної Сторони-експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товарів EUR.1, надати всі необхідні документи для підтвердження статусу походження відповідних товарів та виконання інших умов цієї Конвенції.
Сертифікат з перевезення товарів EUR.1 видається митними органами Договірної Сторони-експортера, якщо відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з Договірної Сторони-експортера, та відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.
Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товарів EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів та виконання інших умов цієї Конвенції. Для цих цілей вони можуть вимагати надання будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера, а також здійснювати будь-який інший контроль, який вони вважають доцільними. Ці органи також забезпечують контроль за правильним заповненням форм, зазначених у пункті 2 цієї Статті. Вони, зокрема, перевіряють чи заповнено графу, призначену для опису товарів, таким чином, щоб виключити будь-яку можливість зловмисних доповнень.
Дата видачі сертифіката з перевезення товарів EUR.1 повинна бути вказана у графі 11 сертифіката з перевезення товарів EUR.1.
Сертифікат з перевезення товарів EUR.1 видається митними органами та передається експортерові, як тільки фактичний експорт товару буде здійснено чи підтверджено.
Згідно з пунктом 2 статті 33 Доповнення 1 до Конвенції з метою належного застосування Конвенції Договірні Сторони допомагають одна одній через компетентні митні органи в перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товарів EUR.1, декларацій про походження, декларацій постачальника та правильності інформації, наведеної в цих документах.
За правилами статті 34 Доповнення І до Конвенції перевірки підтвердження про походження після митного оформлення здійснюватися вибірково або кожного разу, коли митні органи Договірної Сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких документів, статусу походження відповідних товарів або виконання інших вимог цієї Конвенції.
З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи Договірної Сторони-імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товарів EUR.1 та рахунок-фактуру, якщо він був виставлений, декларацію про походження або копію цих документів митним органам Договірної Сторони-експортера, вказавши, за необхідності, причини запиту про проведення перевірки. На підтвердження запиту вони надають всі наявні документи та інформацію, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні про походження.
Перевірка здійснюється митними органами Договірної Сторони-експортера. З цією метою вони мають право вимагати надання будь-яких підтвердних документів та проводити будь-яку перевірку рахунків експортера або будь-яку іншу перевірку, яку вони вважатимуть необхідною.
Якщо митні органи Договірної Сторони-імпортера вирішують призупинити надання преференційного режиму для відповідних товарів до отримання результатів перевірки, вони можуть запропонувати імпортеру здійснити випуск товарів, з урахуванням запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними.
Митні органи, на запит яких проводиться перевірка, якнайшвидше повідомляються про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є документи достовірними, чи можна розглядати відповідні товари такими, що походять з однієї з Договірних Сторін, і чи відповідають вони іншим вимогам цієї Конвенції.
У випадку наявності обґрунтованих сумнівів та за відсутності відповіді на запит про перевірку протягом десяти місяців з дати направлення такого запита або якщо відповідь на запит не містить достатньої інформації для визначення достовірності відповідного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що запитують про проведення перевірки, відмовляють у наданні преференцій, крім як у разі виняткових обставинах.
Отже, митний орган Договірної Сторони-імпортера має право надіслати митному органу Договірної Сторони-експортера запит на перевірку достовірності поданих до митного оформлення сертифіката перевезення товарів з метою перевірки зазначеної в ній інформації та підтвердження походження імпортованого товару. Таку перевірку може бути здійснено як у довільному порядку (вибіркова перевірка), так і за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності таких документів.
Положення, які визначають такі повноваження закріплені і в МК України.
Частиною першою статті 281 МК України (зі змінами, внесеними Законом України від 25 березня 2025 року №4323-IX “Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей”, далі – Закон №4323-IX, набрав чинності 04 липня 2025 року) передбачено, що митний орган має право зупинити надання тарифної пільги (преференції) до товарів, що походять з держави, з якою Україною укладено міжнародний договір про вільну торгівлю, поставляються одним і тим самим експортером та щодо яких компетентним органом держави експорту надано відповідь про непідтвердження їх преференційного походження за попередніми поставками за результатами перевірок, проведених за запитом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, до надходження результатів перевірки їх преференційного походження згідно з міжнародним договором про вільну торгівлю.
Товари, щодо яких здійснюється перевірка достовірності заявленого преференційного походження, випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України, за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.
До товарів відновлюється режим вільної торгівлі відповідно до статті 301 цього Кодексу, за умови одержання митним органом від компетентних органів держави експорту результатів перевірки, які свідчать, що перевірені документи дійсні, підтверджують преференційне походження товарів з відповідної держави і відповідають вимогам міжнародного договору про вільну торгівлю.
З наведеного вбачається, що наявність у митного органу країни імпорту обґрунтованого сумніву в достовірності документів про походження може бути зумовлена результатами попередніх перевірок поставок на митну територію України товару, що поставляється одним і тим самим експортером, тобто коли компетентним органом країни експорту за запитом Держмитслужби не було підтверджено преференційного походження товару.
У цьому разі частина перша статті 281 МК України визначає порядок дій митного органу: надання тарифної пільги (преференції) до таких товарів зупиняється; для перевірки достовірності заявленого преференційного походження товару митний орган звертається до митних органів Договірної Сторони-експортера; товари випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України; у разі отримання позитивного результату перевірки від компетентного органу країни експорту преференційний режим товару відновлюється.
Положення статті 281 МК України, якими доповнено частину першу Законом №4323-IX, узгоджуються із нормами статті 34 Доповнення І до Конвенції.
Перелік митних формальностей, які виконуються при здійсненні митного оформлення МД, визначений у пункті 4.5 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672; далі - Порядок №631), серед них - перевірка правильності визначення країни походження товарів (підпункт 4.5.6).
За результатами здійснення відповідних митних формальностей посадовою особою митного органу (відповідно до статті 255 МК України - в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню) приймається рішення про завершення митного оформлення або, у разі наявності підстав, про відмову у здійсненні митного оформлення товарів, заявлених за митною декларацією.
Відповідно до статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.
За обставин цієї справи позивач ввозив на митну територію України товар згідно з рахунками-фактурами (інвойсами) від 03 грудня 2025 року №2/12/2025, від 03 грудня 2025 року №3/12/2025 від постачальника Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k. Митне оформлення товару здійснювалося за МД від 15 грудня 2025 року №25UA205170035440U9 та від 15 грудня 2025 року №25UA205170035442U7 із застосуванням преференції (пільги) за кодом 410 (ставка ввізного мита 10%) на підставі наданих експортером сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року.
Між тим на момент ввезення товару та його митного оформлення у Волинської митниці була офіційна інформація щодо результатів попередніх перевірок походження товару від того ж експортера - Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k. (а.с.138). Так листом Державної митної служби України від 05 листопада 2025 року №15/15-03-01/7/6383 надіслано оновлену інформацію про товари, походження яких не підтверджено за результатами перевірок, проведених митними органами зарубіжних країн за запитами митниць/Держмитслужби згідно з угодами про вільну торгівлю (станом на 01 листопада 2025 року) (а.с.137). Результати перевірки, проведеної на запит Держмитслужби України, були направлені листом уповноваженого органу Польщі від 10 жовтня 2020 року №1401-ІGG.4331.64.2025 та своїм листом від 17 жовтня 2025 року Державна митна служба України повідомила про такі результати і Волинську митницю (для вжиття відповідних заходів).
Отже, наявність під час виконання митних формальностей негативної інформації за результатами попередніх перевірок давала повноваження митному органу призупинити застосування преференції (пільги) за кодом 410, заявленого на підставі наданих експортером Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року – до надходження результатів перевірки достовірності заявленого преференційного походження товару за цими сертифікатами у порядку, визначеному статтею 34 Доповнення І до Конвенції, у зв`язку із чим видані картки відмови у митному оформленні випуску (пропуску) товарів від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000710 та №UA205170/2025/000709.
Товари випущені митним органом у вільний обіг на митній території України після сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України за МД від 15 грудня 2025 року №25UA205170035568U8 та від 15 грудня 2025 року №25UA205170035570U0 (а.с.142-143).
У свою чергу, дотримуючись установленого алгоритму дій, відповідач листом від 09 січня 2026 року №7.3-2/15-03/4/514 звернувся до Департаменту контролю та адміністрування митних платежів Держмитслужби щодо перевірки відповідно до положень статті 34 Доповнення І до Конвенції уповноваженими органами країни експорту сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року, які надані позивачу його постачальником Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k., з огляду на те, що за попереднім запитом Рівненської митниці отримано інформацію про непідтвердження преференційного походження товарів (лист Держмитслужби від 17 жовтня 2025 року №15/15-03-01/7/6006) (а.с.141).
Покликання позивача на те, що інші документи (експертні висновки від 15 грудня 2025 року №14018/25 та №14019/25) також підтверджують походження спірних товарів з країни Євросоюзу, суд відхиляє, оскільки у цьому випадку згідно з пунктом 1 статті 17 розділу V Доповнення I до Конвенції документом, що підтверджує походження товару з однієї з Договірних Сторін, під час їх ввезення в іншу Договірну Сторону є сертифікат з перевезення товарів EUR.1.
На думку суду, відповідач у цьому разі діяв відповідно до положень частини першої статті 281 МК України, статті 34 Доповнення І до Конвенції, тому нема підстав вважати, що видані картки відмови у митному оформленні випуску (пропуску) товарів від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000710 та №UA205170/2025/000709 є неправомірними. Оспорювані картки містять причини відмови у митному оформленні товару – наявність обґрунтованих сумнівів щодо преференційного походження за сертифікатами з перевезення (походження) товари форми EUR.1, які мали місце у зв`язку із негативними результатами попередніх перевірок по експортеру Kobalt Investment Sp. z о.о.sp.k.; одночасно з посиланням на частину першу статті 281 МК України, пункт 1 статті 34 Доповнення І до Конвенції роз`яснено, що преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05 грудня 2025 року №PL/MF/AU0178451 та №PL/MF/AU0170500.
Очевидно, що зміни, внесені до частини першої статті 281 МК України Законом №4323-IX, спрямовані на упередження порушень митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур з урахуванням положень Конвенції та угод про вільну торгівлю. Такий механізм враховує інтереси держави та містить гарантії для добросовісних суб`єктів господарювання.
У даному випадку при виданні карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів мала місце не відмова у застосуванні преференційних ставок мита, а необхідність застосування запобіжного заходу на час перевірки достовірності сертифікатів EUR.1 №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року.
Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктами 7.1, 7.2 розділу VII Порядку №631 відомості, зазначені у МД, можуть бути змінені або МД може бути відкликана декларантом з дозволу посадової особи митного органу до моменту завершення митного оформлення цієї МД у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Внесення змін до оформленої МД шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється у встановленому порядку.
Отже, після надходження результатів перевірки достовірності сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0178451 від 05 грудня 2025 року та №PL/MF/AU0170500 від 05 грудня 2025 року позивач не позбавлений права подати заяву на внесення змін до МД від 15 грудня 2025 року №25UA205170035568U8 та від 15 грудня 2025 року №25UA205170035570U0 (за якими товари випущено у вільний обіг зі сплатою ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України) та після оформлення аркуша коригування МД повернути надміру сплачені платежі – якщо достовірність заявленого преференційного походження товару буде підтверджено уповноваженим органом держави експорту за запитом Держмитслужби. 
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд з огляду на встановлені у справі обставини та на підставі аналізу чинного митного законодавства дійшов переконання, що відповідач довів, що при прийнятті карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 15 грудня 2025 року №UA205170/2025/000709 та №UA205170/2025/000710 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених законом, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Гупало Транс” (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Садовського, будинок 4А, квартира 2, ідентифікаційний код юридичної особи 45787702) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування карток відмови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк