РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
11 червня 2026 р.  Справа № 120/5313/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято рішення від 08.04.2026 за № 4730/02-32-04-05-16 щодо виключення з реєстру платників єдиного податку ПП "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції. 
Ухвалою від 21.04.2026 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому заперечив проти задоволення позову. Зокрема, зауважив, що позивачем не дотримано вимог податкового законодавства щодо щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Вказав, що відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 та підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи зобов`язані не пізніше 20 лютого поточного року подати до контролюючого органу повний пакет документів, зокрема загальну та звітні податкові декларації, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, а також відомості про наявність земельних ділянок.
За результатами проведеної камеральної перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області складено акт від 20.03.2026 №7305/02-32-04-05/3732413, яким встановлено, що станом на 20.02.2026 позивачем для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи не подано повний пакет обов`язкових документів, а саме не подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Відповідач зазначив, що акт камеральної перевірки було належним чином направлено позивачу через Електронний кабінет платника податків, однак останній не скористався правом подати заперечення, пояснення чи додаткові документи у строк, визначений пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України.
Також відповідач наголосив, що відповідно до підпункту 5 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платника єдиного податку четвертої групи може бути анульована у разі неподання податкової звітності, передбаченої підпунктами 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу. Оскільки позивач не виконав встановленого законом обов`язку щодо подання повного пакета документів, контролюючий орган мав правові підстави для прийняття спірного рішення.
На думку відповідача, оскаржуване рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Податковим кодексом України, а тому підстав для визнання його протиправним та скасування немає. У зв`язку з наведеним просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
06.05.2026 відповідачем подано додаткові пояснення.
07.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення судом встановлено, що Приватне підприємство "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Вінницькій області. Основним видом діяльності товариства є Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).
На виконання вимог підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України позивачем засобами електронного зв`язку в електронній формі подано до контролюючого органу:
загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, реєстраційний № 9026181455 від 12.02.2026
відомості про наявність земельних ділянок (додаток 1 до податкової декларації), реєстраційний № 9026181455 від 12.02.2026;
додаток 3 до податкової декларації, реєстраційний № 9026181455 від 12.02.2026;
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (звітний), реєстраційний № 9026054570 від 12.02.2026;
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (звітний новий), реєстраційний № 9037470508 від 20.02.2026.
Вказані документи доставлені до контролюючого органу та прийняті ним про що свідчать Квитанції №2 у яких містяться відомості про прийняття цих документів.
Крім того, 25.03.2026 позивачем подано звітну податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи щодо площі земельних ділянок, з яких справляється податок, разом із додатками 1 та 3, реєстраційний № 9073699113.
Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75, у порядку визначеному пп. 76.2 ст. 76 розділу ІІ ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції на 2026 рік.
За результатами проведення перевірки 20.03.2026 складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності щодо щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи №7305/02-32-04-05/3732413, відповідно до висновків якого встановлено, що Приватне підприємство "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (код ЄДРПОУ 3732413) не подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік (а саме не подано звітну податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи щодо площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ))), чим порушено вимоги пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295, пп. 298.8 ст. 298 ПК України щодо щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.
08.04.2026 ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято рішення №4730/02-32-04-05-16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (код ЄДРПОУ 3732413) шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Не погоджуючись з рішенням ГУ ДПС у Вінницькій області №4730/02-32-04-05-16 від 08/04/2026 про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами спору, та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Частиною 2 статті 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.
На підставі Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», з 01.01.2015 фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України регламентовано, що сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статті 299 ПК України, відповідно до п. 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
У свою чергу, порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування унормований ст. 298 ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.
Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлено правилами пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України.
Так, на виконання положень пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:
загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
Водночас пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України регламентовано, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
За змістом приписів пункту 299.2 статті 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Згідно з пунктом 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення, а в разі смерті фізичної особи - підприємця - з дати смерті такої фізичної особи;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;
6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;
7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента);
8) наявність щодо платника податку та/або його засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції»:
щодо платників першої і другої груп - в останній день місяця, у якому прийнято таке рішення;
щодо платників третьої і четвертої груп - в останній день кварталу, у якому прийнято таке рішення.
Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про чітке розмежування понять переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку. Водночас однією з підстав анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу є неподання таким платником податкової звітності, передбаченої пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України.
З матеріалів справи судом встановлено, що з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку відповідно до вимог пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, ПП "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції подало засобами електронного зв`язку податкову звітність з додатками, а саме:
загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, реєстраційний № 9026181455 від 12.02.2026
відомості про наявність земельних ділянок (додаток 1 до податкової декларації), реєстраційний № 9026181455 від 12.02.2026;
додаток 3 до податкової декларації, реєстраційний № 9026181455 від 12.02.2026;
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (звітний), реєстраційний № 9026054570 від 12.02.2026;
розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (звітний новий), реєстраційний № 9037470508 від 20.02.2026.
25.03.2026 позивачем подано звітну податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи щодо площі земельних ділянок, з яких справляється податок, разом із додатками 1 та 3, реєстраційний № 9073699113.
Вказані документи доставлені до контролюючого органу та прийняті ним про що свідчать Квитанції №2 у яких містяться відомості про прийняття цих документів.
Згідно з висновками акту камеральної перевірки від 20.03.2026 №7305/02-32-04-05/3732413 встановлено, що Приватне підприємство "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (код ЄДРПОУ 3732413) не подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік (а саме не подано звітну податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи щодо площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ))), чим порушено вимоги пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295, пп. 298.8 ст. 298 ПК України щодо щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.
08.04.2026 ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято рішення №4730/02-32-04-05-16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (код ЄДРПОУ 3732413) шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, з підстав недотримання вимог пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295, пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України.
Оскільки позивач у 2026 році мав статус платника єдиного податку четвертої групи, що сторонами не спростовується, у межах спірних відносин йдеться саме про підтвердження ним статусу платника єдиного податку.
Як встановлено судом, документи, необхідні для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку згідно з пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, хоч і з запізненням, однак були подані позивачем та прийняті контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями.
Відтак, на переконання суду, у контексті спірних правовідносин має місце саме несвоєчасне подання позивачем частини податкової звітності, а не подання її взагалі, а тому не виникли і передумови для застосування до позивача наслідків, передбачених ст. 299 ПК України.
Суд зазначає, що ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку четвертої групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути або втрачає статус платника єдиного податку четвертої групи.
Цей висновок кореспондується з позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 24.01.2019 у справі №814/1394/15, від 08.12.2021 у справі №580/2725/19.
Верховний Суд у постанові від 10.12.2019 №806/499/16 акцентував на тому, що податковим законодавством не передбачено пропуск встановленого пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України строку подання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку у якості підстави для непідтвердження такого статусу у відповідному періоді та виключення з реєстру.
Подібного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 18.11.2025 у справі № 560/6891/25, від 25.03.2025 у справі №560/5348/24, від 27.05.2025 у справі №240/4739/24.
З урахування викладеного суд дійшов висновку про відсутність визначених п. 299.10 ст. 299 ПК України підстав для анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку.
Щодо присвоєння звітності позивача статусу «Історія подання» суд звертає увагу на таке.
На підставі листа ГУ ДПС у Вінницькій області №20447/6/02-32-04-05-16 від 10.04.2026 "Щодо податкової звітності" податковим деклараціям ПП "Радівське" ПО ВСГП (код ЄДРПОУ 3732413), а саме загальність звітній декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, реєстраційний номер №9026181455 від 12.02.2026, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника (юридичні особи) №9037470508 від 20.02.2026 присвоєно статус Історія подання.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5.
Відповідно до пункту 4 підрозділу 4 порядку № 5, якщо після подання Документа звітності платник подає до граничного строку подання новий Документ звітності із виправленими показниками, поданий раніше Документ звітності стає недіючим та отримує ознаку стану обробки «Історія подання».
Документи звітності зі статусом «Повністю введено», які набули ознаки стану обробки «Вважається неподаним», «Історія подання», «Видалений», після настання граничного строку сплати грошового зобов`язання за такими Документами звітності, автоматично обробляються ІКС ДПС в частині виключення з обліку раніше рознесених до ІКП сум грошових зобов`язань. Вказане виключення проводиться датою отримання такої ознаки стану обробки та з використанням відповідних первинних показників оперативного обліку.
Крім того, ознаку стану обробки «Історія подання» отримують Документи звітності, щодо яких за рішенням суду або підрозділів податкового органу вищого рівня, відповідальних за адміністрування платежів, у підсистемі, що забезпечує обробку податкової звітності та платежів, передбачено скасування реєстрації (ідентифікацію недіючими).
Однак, жоден із наведених випадків, який дозволяв би контролюючому органу присвоїти звітності позивача статус «Історія подання» не мав місце у спірних правовідносинах, позаяк позивач після спливу граничного строку подав звітну документацію щодо площі земельних ділянок, з яких справляється податок. При цьому, жодної уточненої виправленої звітності позивачем не подавалось, рішень суду або підрозділів податкового органу вищого рівня щодо скасування реєстрації звітності товариства не було, що свідчить про відсутність підстав для встановлення звітності позивача статусу «Історія подання».
Крім того, у розглядуваній справі підлягає врахуванню те, що обставини невідповідності позивача вимогам пп. 4 п. 291.4 ПК України, можуть бути встановлені лише за наслідками виїзної документальної перевірки.
Так, пп. 5 п. 299.10 та абз. 2 п. 299.11 статті 299 ПК України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.
Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі №816/543/17, від 16.04.2018 у справі №808/657/16, 08.05.2018 у справі №816/1088/17, від 19.04.2019 у справі №822/2037/18, від 05.10.2021 у справі №815/1764/16 сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. Втім, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у підпункті 4 пункту 291.4. статті 291 Податкового кодексу України.
Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Тобто контролюючим органом повинна бути: 1) проведена документальна перевірка платника податків; 2) у випадку наявності підстав, прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.
Такі висновки в подальшому підтримані Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 29.12.2025 у справі №640/23479/20.
Однак, як встановлено судом, податковим органом прийнято спірне рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку 4 групи, та всупереч вимогам п. 299.11 ст. 299 ПК України документальну перевірку з вказаного питання податковим органом проведено не було.
Отже, оскільки спірне рішення прийнято на підставі висновків камеральної, а не документальної перевірки як того вимагає чинне законодавство, суд виснує про недотримання відповідачем процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з підпункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Оцінюючи рішення відповідача, суд дійшов висновку, що воно не відповідає критеріям, визначеним частини 2 статті 2 КАС України. Тому таке рішення суд визнає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо позову в частині зобов`язання відповідача поновити статус платника єдиного податку, суд зазначає таке.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).
Відповідно до приписів частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Так, згідно з п. 19-3.1 ст. 19-3 ПК України до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.
Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Згідно з пунктом 299.13 статті 299 ПК України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності (за наявності відповідних даних); дату виключення з реєстру платників єдиного податку.
Отже, у випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб`єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру. Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає перехід платника податків на загальну систему оподаткування.
Платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування, тому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих) для такого платника юридичних наслідків.
При цьому, суд звертає увагу на те, що нормами ПК України не передбачена можливість звернення платника податків до контролюючого органу із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру за наслідками скасування у судовому порядку як протиправного рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників єдиного податку.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності вчинених ним дій щодо відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Отож, зважаючи на наведені норми законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача, в незалежності від формування таких позивачем, є зобов`язання відповідача поновити відомості про реєстрацію Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції в Реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку 4 групи з дати виключення таких відомостей, про що видати відповідну довідку.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Приписами частини 1 статті 139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №4730/02-32-04-05-16 від 08.04.2026 про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області поновити відомості про реєстрацію Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції в Реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку четвертої групи з дати виключення таких відомостей, про що видати відповідну довідку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь Приватного підприємства "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції сплачений судовий збір у розмірі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок). 

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Приватне підприємство "Радівське" по виробництву сільськогосподарської продукції (вул. Центральна, 1, с. Радівка, код ЄДРПОУ 03732413)
Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькії області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 44069150)

Рішення суду сформовано 11.06.2026.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна