ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 160/24214/24
адміністративні провадження № К/990/27678/25, №К/990/26244/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Гончарової І.А.,  Хохуляка В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (суддя Голобутовський Р.З.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року (суддя Божко Л.А., судді: Дурасова Ю.В., Лукманова О.М.) у справі №160/24214/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпорядження, податкового повідомлення рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» (далі також - позивач, ТОВ «АБК Дніпро») звернулось до суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі також - відповідач-1, контролюючий орган), Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі також - відповідач-2, контролюючий орган), про визнання протиправними та скасування розпорядження, податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило: 
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ДПС України № 442 від 04 вересня 2024 року щодо анулювання ліцензії ТОВ «Алкогольно- безалкогольне комбінат Дніпро» № 990108202100112 на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29 листопада 2021 року до 29 листопада 2026 року;
-зобов`язати ДПС України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» ліцензії №990108202100112 на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29 листопада 2021 року по 29 листопада 2025 року та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року №0567980901, винесене ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яким застосовано штрафні санкції.
В обґрунтування позовної заяви зазначило, що позивач не погоджується з оскаржуваним розпорядженням від 04 вересня 2024 року №442-р/л щодо анулювання ліцензій ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро». Вказує, що підставою для анулювання ліцензії в розпорядженні вказано: на підставі акта або рішення суду про встановлення здійснення суб`єктом господарювання виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі фальсифікованою або необлікованою у такого суб`єкта господарювання продукцією. Позивач зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні рішення суду, якими було б встановлено вчинення позивачем наведених порушень. Позивач вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача видалити інформацію про анулювання ліцензії.
Обґрунтовуючи заяву про уточнення позовних вимог зазначено, що після подання позовної заяви до суду було отримано податкове повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року №0567980901. Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, зазначаючи, що порушення технології полягало у використані в якості сировини, сидрового матеріалу, не передбаченого ДСТУ « 4836:2007 СИДРИ. Загальні технічні умови» та недостатньої кількості дріжджів. Так, зазначаючи про використання матеріалу для виробництва сидру не передбаченого ДСТУ « 4836:2007 СИДРИ. Загальні технічні умови» податкових органом не наведено, якого саме матеріалу це стосується та які вимога ДСТУ порушено. Будь-яких експертиз, за результатами яких було б встановлено невідповідність матеріалів, які використовуються для виготовлення сидру вимогам ДСТУ « 4836:2007 СИДРИ. Загальні технічні умови» під час перевірки не проводилося. Тому, на переконання позивача, висновки перевіряючих про нібито невідповідність матеріалів вимогам ДСТУ базуються виключно на припущеннях та не підтвердженні будь-якими належними та допустимими доказами. Перевірка за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки. За текстом податкового повідомлення-рішення встановлено, що воно прийнято у зв`язку зі зберіганням, реалізацією тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії. Натомість, за висновками акта перевірки від 12 серпня 2024 року №2275/04-36-09-03/36710304 встановлено факт фальсифікації алкогольних напоїв. Зазначене свідчить про прийняття податкового повідомлення-рішення та застосування до позивача штрафних санкцій за порушення, які не були встановленні за результатами проведеної перевірки.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 21 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував розпорядження Державної податкової служби України від 04 вересня 2024 року №442-р/л щодо анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» №990108202100112 на виробництво алкогольних напоїв, терміном дії з 29 листопада 2021 року до 29 листопада 2026 року. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06 вересня 2024 року №0567980901. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Вирішив питання судових витрат. 
Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АБК ДНІПРО» (код ЄДРПОУ 36710304) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01 жовтня 2009 року та перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків. 
Видами економічної діяльності ТОВ «АБК ДНІПРО» є: дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (код КВЕД 11.01 - основний); вирощування винограду (код КВЕД 01.21); виробництво виноградних вин (код КВЕД 11.02); виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів (код КВЕД 11.04); діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.17); оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин (код КВЕД 11.03); виробництво пива (код КВЕД 11.05); виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки (код КВЕД 11.07); виробництво паперу та картону (код КВЕД 17.12); друкування іншої продукції (код КВЕД 18.12); ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання (код КВЕД 33.19); забір, очищення та постачання води (код КВЕД 36.00); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код КВЕД 46.19); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11); роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет (код КВЕД 47.91); складське господарство (код КВЕД 52.10); транспортне оброблення вантажів (код КВЕД 52.24); обслуговування напоями (код КВЕД 56.30); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20); рекламні агентства (код КВЕД 73.11); посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації (код КВЕД 73.12); надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (код КВЕД 77.11); надання в оренду вантажних автомобілів (код КВЕД 77.12); лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами (код КВЕД 77.40); інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів (код КВЕД 81.22).
Для здійснення господарської діяльності позивач має ліцензію №990108202100112 - на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29 листопада 2021 року до 29 листопада 2026 року.
На підставі наказу від 31 липня 2024 року №3295-п «Про проведення фактичної перевірки», направлень на перевірку від 31 липня 2024 року №6260, №6261 та №6262 та згідно зі ст. 19-1, ст.20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ТОВ «АБК Дніпро», про результати якої складено акт від 12 серпня 2024 року №2275/04-36-09-03/36710304.
В акті фактичної перевірки вказано, що згідно наданих до перевірки підприємством специфікацій номенклатури, для отримання у вихідному виробі «Сидр міцний солодкий газований білий/рожевий 0,5 літра 8,4%» у кількості 1000 пляшок необхідно 534,19 л купажу сидру.
Відповідно для виробництва упродовж січня-липня 2024 500940 літрів або 1001880 пляшок об`ємом 0,5 л сидру підприємству необхідно 535194,3 л купажу сидру, 454915,1 л соку яблучного збродженого, 2943,6 кг діоксиду вуглецю, 96335 кг глюкозно-фруктового сиропу, 8402,6 кг ароматизованих добавок.
Виходячи з розрахунків, для виробництва 500940 літрів або 1001880 пляшок об`ємом 0,5 літри сидру підприємству необхідно 454915,1 літрів соку яблучного збродженого 9,3% та для отримання 454915,1 літрів соку яблучного збродженого 9,3 % необхідно: 108724,7 кг соку концентрованого, 454,9 кг дріжджів, 909,8 кг лимонної кислоти, 373621,8 кг води.
Згідно ДСТУ 4836:2007 «СИДРИ Загальні технічні умови» пп. 3.1 п. 3 визначено, що сидр (cider, cycler (англ.), cidre (Фр). sidra (ien.), apfelwein aбo ebbelwoi (mis.), hard eider (амер., англ., австрал., англ.)) натуральний слабоалкогольний напій з об`ємною часткою етилового спирту від 1,2 % до 8,5 % (за об`ємом), який виробляють методом повного або часткового спиртового бродіння свіжих яблучних соків із подальшим можливим насиченням діоксидом вуглецю ендогенного або екзогенного походження, відповідно під час виробництва сидрів не дозволено використовувати етиловий спирт будь-якого типу (ректифікат, плодовий, виноградний тощо) та інші водно-спиртові розчини.
Тобто, для забезпечення повного технологічного процесу виробництва сидру в обсязі і кількості виробленому підприємством у січні - липні 2024 року необхідна первинна сировина, а саме сік яблучний концентрований у кількості 108427,7 кг, дріжджі - 454,9 кг, ароматизовані добавки - 8403,6 кг. Проте, згідно даних ЄРПН та наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів підприємством не придбавалися зазначені товарні позиції у обсязі і кількості необхідному для забезпечення повного технологічного процесу виробництва сидру. Сировина у вигляді дріжджів, що забезпечує процес бродіння яблучного концентрованого соку яблучного збродженого 9,3% взагалі придбалася у кількості 3,3 кг при необхідній 454,9 кг.
Означене може свідчити, що підприємствам порушується технологічний процес виробництва сидру та використовуються інші компоненти, які не передбачені Технологічними інструкціями на виробництво сидру міцного.
Перевіркою встановлена фальсифікація алкогольних напоїв шляхом умисного, з корисливою метою виготовлення, транспортування, торгівлі фальсифікованими сидрами в асортименті. Спосіб фальсифікації - порушення технології (технологічних процесів), а саме, використання в якості сировини сидрового матеріалу, не передбаченого ДСТУ « 4836:2007 СИДРИ. Загальні технічні умови (зі змінами та доповненнями)». Підприємством порушені вимоги щодо дотримання повного технологічного циклу виробництва в частині дотримання відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу. Відповідальність за вказане порушення передбачена статтею 3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481) та тягне анулювання ліцензії.
Також згідно з Єдиним реєстром податкових накладних ТОВ «АБК «Дніпро» з 01 січня 2024 року по 31 липня 2024 року реалізовано 500940 літрів сидру, сидру в асортименті ТМ «BRAVO» на загальну суму 14771641,3 грн.
У ході перевірки встановлено порушення ст. ст. 1, 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».
19 серпня 2024 року вих. №1486 позивачем подані заперечення на акт перевірки.
На підставі акту перевірки від 12 серпня 2024 року №2275/04-36-09-03/36710304 Державною податковою службою України прийнято розпорядження від 04 вересня 2024 року №442-р/л про анулювання ліцензії № 990108202100112 - на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29 листопада 2021 року до 29 листопада 2026 року, на підставі акта або рішення суду про встановлення здійснення суб`єктом господарювання виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі фальсифікованим або необлікованої у такого суб`єкта господарювання продукції; Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року №0567980901, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 29543282,60 грн.
Не погоджуючись із висновками акту фактичної перевірки, розпорядженням про анулювання ліцензії та податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із цим позовом до суду. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суди, як самостійну підставу зазначили про незаконність наказу на проведення перевірки, оскільки у ньому не зазначено підставу проведення такої.
Здійснюючи висновок щодо відсутності підстав для проведення перевірки, суди вказали, що предмет перевірки обов`язково має відповідати тим підставам, наявність яких зумовила призначення податковим органом такої перевірки, а відповідачем, в свою чергу, не доведено наявності законних підстав для проведення такої перевірки.
У зв`язку з цим, суди дійшли висновку, що обставини щодо протиправності призначення та проведення фактичної перевірки, є достатніми (самостійними) для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензії, суди вказали, що підставою для видання контролюючим органом розпорядження про анулювання ліцензії став факт фальсифікації - порушення технології (технологічних процесів), а саме: використання в якості сировини, сидрового матеріалу не передбаченого ДСТУ « 4836:2007 СИДРИ. Загальні технічні умови (зі змінами та доповненнями)», проте такий факт не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи. 
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач-2 доводить, що висновок судів про відсутність підстав у наказі на проведення перевірки є повністю неправомірним з огляду на те, що при винесенні оскаржуваних рішень судами допущено порушення у вигляді виходу за межі позовних вимог, зокрема, при наданні оцінки наказу на проведення перевірки. Звертає увагу, що позивач при оскарженні податкового повідомлення-рішення не посилався на порушення процедури прийняття наказу та на відсутність підстав для проведення фактичної перевірки.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області наголошує, що висновок судів про відсутність підстав у наказі на проведення перевірки є таким, що суперечить дійсності, оскільки в наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31 липня 2024 року №3295-п зазначено як правову підставу проведення перевірки (підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України) так і розкриття конкретної підстави (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального). 
Також скаржник наполягає на протиправності висновку судів попередніх інстанцій про те, що контролюючий орган безпідставно провів фактичну перевірку за період з 01 січня 2024 року по 31 липня 2024 року, оскільки податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області також пояснило, що в ході проведення перевірки було досліджено технологічний цикл виробництва сидру, сидру міцного солодкого газованого в умовах підприємства. В пункті 2,3 Технологічних інструкцій на виробництво сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих, описано характеристики сировини і матеріалів та технологічну схему і опис технологічного процесу виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих, згідно якого для виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих використовують яблука культурні та дикорослі, середніх та пізніх термінів дозрівання, а також/або свіжий зброджений або відновлений яблучний сік, отриманий методом відновлення із соку яблучного концентрованого за рахунок додавання питної підготовленої води сульфітується із розрахунку 50 - 100 мг/дм3 і, при необхідності, відстоюється протягом 6 - 10 годин або сепарується. Основною сировиною для виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих є яблука свіжі для промислового перероблення згідно з ДТСУ 7075 або імпортного виробництва за наявності дозвільних документів, сік яблучний концентрований - згідно ГОСТ 18192, екстракти фруктів, вода питна, цукор білий, сироп глюкозно - фруктозний, лимонна кислота, дріжджі винні чистих культур, двоокис вуглецю та інші. Перед бродінням проводиться сульфітування соку із розрахунку 75 - 100 мг/дм3 сірчистої кислоти або його пастеризація за температури 80-85 0С з наступним охолодженням. У підготовлений таким чином відновлений сік, отриманий шляхом додавання до соку яблучного концентрованого питної води, додається розводка дріжджів у кількості 2- 5%. Згідно наданої підприємством у ході проведення перевірки специфікацій номенклатури у виробництві сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих використовується, як основний компонент сік яблучний концентрований. 
Контролюючий орган звертає увагу, що судами залишено поза увагою той факт, що придбаний у Павлоградській філії ПП «Хард - Трейд» нектар яблучний освітлений фасуванням у тетра - паки по 1,0 та 1,9 літрів є продуктом українського виробництва готовим для вживання, тому не відповідає у повному обсязі показникам соку яблучного концентрованого - згідно ГОСТ 18192, а відповідно не може використовуватись у виробництві сидрів без порушення технологічного процесу. 
ГУ ДПС у Дніпропетровській області наголосило на тому, що для забезпечення повного технологічного процесу виробництва сидру в обсязі і кількості виробленому підприємством у січні - липні 2024 року необхідна первинна сировина, а саме сік яблучний концентрований у кількості 108 427,7 кг, дріжджі - 454,9 кг, ароматизовані добавки - 8 403,6 кг. Однак, згідно даних ЄРПН та наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів стосовно придбання сировини для виробництва сидру, підприємством не придбавалися зазначені товарні позиції у обсязі і кількості необхідному для забезпечення повного технологічного процесу виробництва сидру.
Крім того, відповідач-2 відзначив, що сировина у вигляді дріжджів, що забезпечує процес бродіння яблучного концентрованого соку для виробництва соку яблучного збродженого 9,3% взагалі придбалася у кількості 3,3 кг при необхідній 454,9 кг. 
Контролюючий орган наполягає на тому, що підприємством порушується технологічний процес виробництва сидру та використовуються інші компоненти, які не передбачені Технологічними інструкціями на виробництво сидру міцного солодкого газованого та/або рожевого, що відповідно призводить до виробництва фальсифікованих алкогольних напоїв. 
Відповідач-2 вказує, що суди попередніх інстанцій не прийняли до уваги твердження відповідача, стосовно того, що технологічний процес виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих здійснюється відповідно до Технологічних інструкцій, згідно яких для виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих використовують яблука культурні та дикорослі, середніх та пізніх термінів дозрівання, а також/або свіжий зброджений або відновлений яблучний сік, отриманий методом відновлення із соку яблучного концентрованого за рахунок додавання питної підготовленої води. При цьому, основною сировиною для виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих є яблука свіжі для промислового перероблення згідно з ДТСУ 7075 або імпортного виробництва за наявності дозвільних документів, сік яблучний концентрований - згідно ГОСТ 18192. Однак, при виробництві сидру ТОВ «АБК «ДНІПРО» порушено технологію виробництва, у зв`язку з встановленням факту використання нектару яблучного освітленого та недостатнього придбання дріжджів.
Ухвалою від 17 липня 2025 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Крім того, касаційну скаргу подано і Державною податковою службою України, в якій остання просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в частині визнання протиправним та скасування розпорядження ДПС України від 04 вересня 2024 року №442-р/л про анулювання ліцензії ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» №990108202100112 на виробництво алкогольних напоїв скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині. 
Аргументовану касаційну скаргу тим, що в силу імперативних норм статті 3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлений факт порушення ліцензіатом санкціонованих державою правил виробництва алкогольних напоїв - порушення ТОВ «АБК Дніпро» технологічного процесу виробництва сидру та використання інших компонентів, які не передбачені технологічними інструкціями на виробництво сидру міцного солодкого газованого та/або рожевого, що відповідно призводить до виробництва фальсифікованих алкогольних напоїв, є прямою підставою для анулювання ліцензії на їх виробництво. 
Відповідач-1 вказує, що згідно технологічних документів на виробництво сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих основним компонентом являється сік яблучний концентрований. Придбаний у Павлоградській філії ПП «Хард-Трейд» нектар яблучний освітлений у тетра-паках по 1,0 та 1,9 літрах не відповідає показникам соку яблучного концентрованого згідно державних стандартів та наявних у позивача технологічних документів на виробництво сидру, а відтак не є допустимою сировиною для виготовлення сидру. 
Звертає увагу, що суди, врахувавши лише наявність «дріжджів» як сировини, не зважаючи на їх вид та відповідність технологічному процесу, формально підійшли до оцінки доказів по справі, не зваживши зміст та значення в контексті справи. Так, беручи до уваги лист ПП «Оптторг-Схід» за вих. № 17/01 від 17 грудня 2024 року (щодо інгредієнтів Харківські Д90847082 - пекарські дріжджі) як доказу забезпечення позивачем необхідної кількості сировини (дріжджів) для виготовлення сидру судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки ключовим документам - технологічним інструкціям та стандарту по виготовленню сидру, які передбачають використання винних дріжджів. 
Тобто, скаржник наголошує на тому, що використання хлібопекарських дріжджів замість винних, коли інструкції чітко вимагають винні, є прямим порушенням технології та стандарту (ДСТУ 4836:2007 «Сидри. Загальні технічні умови»), якими встановлено вимоги до сировини, технологічного процесу та якості готової продукції, що впливає на якість продукту та, як наслідок, на дотримання ліцензійних умов.
Також відповідач-1 наполягає, що згідно ДСТУ 4836:2007 (п. 5.2.1 «Вимоги до сировини та матеріалів») для виробництва сидру використовують «дріжджі винні культивовані чисті культури». Це пряма вказівка на тип дріжджів. Отже, пекарські дріжджі прямо суперечать вимогам стандартів та технології виробництва сидру. 
Державна податкова служба України зазначає, що висновки судів про неправильність здійснення контролюючим органом розрахунку компонентів для виготовлення сидру в контексті того, що позивачем виготовлявся сидр міцністю 5% та 8,4%, є необґрунтованими, оскільки згідно технологічних інструкцій та показань свідків купаж сидру робиться з однакової кількості компонентів, тоді як міцність напою регулюється вмістом доданої води - чим менше додавання води - більша міцність.
Також скаржник вважає безпідставним висновок судів про неврахування контролюючим органом наявності залишків продукції у співвідношенні до виробленої дійсної кількості продукції протягом 2024 року, оскільки при обрахуванні кількості сировини для виготовлення сидру, враховувались не лише її кількість по даті продажу продукції, а й кількість минулого періоду станом на 01 січня 2024 року, докази невідповідності відсутні.
Ухвалою від 11 серпня 2025 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
У відзивах на касаційні скарги відповідачів, позивач просить оскаржувані рішення залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення. Зокрема, зазначає, що перевірка за минулий період носить характер документальної перевірки, та, як наслідок, свідчить про порушення порядку проведення перевірки. 
У цій справі наявне клопотання Державної податкової служби України про розгляд справи за участю відповідачів. 
З огляду на доводи касаційних скарг, зміст оскаржуваних судових рішень, характер спірних правовідносин у цій справі, а також межі перегляду судом касаційної інстанції, суд не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі у ході її касаційного перегляду, у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю сторін відсутні.
З огляду на викладене, розгляд цієї справи можливий в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Аналіз змісту касаційних скарг та доводів скаржників свідчить про те, що предметом касаційного оскарження є висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності прийняття розпорядження №442-р/л від 04 вересня 2024 року про анулювання ліцензії ТОВ «АБК «ДНІПРО» на виробництво алкогольних напоїв та податкового повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року №0567980901, яким застосовано штрафні санкції.
Оскільки правомірність прийняття решти позовних вимог особами, які беруть участь у справі, не оскаржується, враховуючи окреслені статтею 341 КАС України межі касаційного перегляду, підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів попередніх інстанцій у межах даного касаційного провадження відсутні. У зв`язку з тим, що судові рішення фактично оскаржуються в частині задоволених позовних вимог, а в іншій частині судові рішення відповідачами не оскаржуються, то колегія суддів перевіряє їх законність та обґрунтованість лише у цій частині.
Верховний Суд, переглядаючи оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, зазначає таке.
Насамперед, є помилковим висновки судів попередніх інстанцій про незаконність наказу про проведення фактичної перевірки, що стало самостійною підставою для задоволення позову, з огляду на наступне.
Стаття 160 КАС визначає, що позивач викладає у позовній заяві свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина перша статті 47 КАС).
Реалізація особою таких прав кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами (частина друга статті 44 КАС).
Верховний Суд у постанові від 9 липня 2020 року у справі № 922/404/19 сформулював висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах про те, що:
« позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача».
Вимога щодо незаконності наказу на перевірку, так само як і визнання протиправності призначення та проведення відповідачем фактичної перевірки не були підставою позову в суді першої інстанції.
Позивач ні у позовній заяві, ні в уточненнях до позовної заяви взагалі не зазначав як підставу позову незаконність наказу на проведення перевірки, а також не зазначав про порушення процедури та порядку проведення перевірки, а отже, акт перевірки у такому випадку є службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Суди дійшли висновку щодо протиправності наказу через призму доводів позовної заяви щодо незаконності дій посадових осіб контролюючого органу саме щодо складення Акту перевірки та викладених в ньому висновків. Натомість, такі доводи позивача не могли слугувати підставою для висновку судів щодо недотримання вимог щодо конкретизації та викладення в оскаржуваному наказі фактичних та правових підстав його прийняття. 
Колегія суддів констатує, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи порушили норми процесуального права, оскільки розглянули адміністративну справу не на підставі заявленого позову, що призвело до помилкових висновків, що встановлені у даній справі обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем фактичної перевірки, за наслідками якої були прийняті оскаржувані рішення, є достатніми для висновку про протиправність таких рішень.
Вказане порушення призвело до суттєвих помилок при вирішенні даного спору, оскільки в подальшому розгляд справи судами попередніх інстанцій здійснювався без встановлення всіх фактичних обставин у справі і перевірки доводів та доказів наданих сторонами, тому що суд визнав достатнім для задоволення позовних вимог визнання протиправним наказу на проведення перевірки.
Суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для прийняття розпорядження від 04 вересня 2024 року №442-р/л про анулювання ліцензії № 990108202100112 та податкового повідомлення-рішення від 06 вересня 2024 року №0567980901, є висновки, викладені в акті фактичної перевірки про фальсифікацію алкогольних напоїв шляхом умисного, з корисливою метою виготовлення, транспортування, торгівлі фальсифікованими сидрами в асортименті. Спосіб фальсифікації - порушення технології (технологічних процесів), а саме: використання в якості сировини сидрового матеріалу не передбаченого ДСТУ « 4836:2007 СИДРИ. Загальні технічні умови (зі змінами та доповненнями)». Підприємством порушені вимоги щодо дотримання повного технологічного циклу виробництва в частині дотримання відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу.
Судами встановлено, що для отримання документів контролюючий орган сформував письмові вимоги про надання первинних документів ТОВ «АБК Дніпро» 05 серпня 2024 року та 07 серпня 2024 року.
Листом від 07 серпня 2024 року №07-08/2024 позивач надав контролюючому органу технологічні інструкції на виробництво сидру різних видів.
Листом від 08 серпня 2024 року №08-08/2024 позивач надав контролюючому органу первинні документи, серед яких документи (видаткові накладні, товаро-транспорті накладні) на придбання такого інгредієнту для виробництва сидру, як дріжджі.
З аналізу наданих документів судом першої інстанції встановлено, що загальна кількість дріжджів, які були у підприємства в період з 01 січня 2024 року та по 31 липня 2024 року становила 563,448 кг, що перевищує зроблені податковим органом довільні розрахунки кількості інгредієнтів (454,9 кг), необхідних для виробництва сидру.
Також суд першої інстанції вказав, що первинними документами, які надавались позивачем підтверджено придбання ним сировини для виробництва сидру відповідно до встановленої ДСТУ 4836:2007 «СИДРИ. Загальні технічні умови» технології.
Згідно з наданими видатковими та товарно-транспортними накладними сировина придбавалась позивачем у ПП «Опторг-Схід», Павлоградської філії ПП «Харт-Трейд».
Суд першої інстанції також врахував, що долучений позивачем лист Приватного підприємства «Оптторг-Схід» за вих. №17/01 від 17 грудня 2024 року, в якому зазначено, що «Інгредієнти Харківські Д90847082», поставка яких відбувалась на адресу ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат», є продукцією, яка згідно з правилами інтерпретації УКТЗЕД класифікується відповідно до коду УКТ ЗЕД 2102103100 (Готові пекарські порошки: дріжжі активні, дріжжі пекарські: сухі).
У зв`язку з цим, суди дійшли висновку, що наведені в акті перевірки податковим органом розрахунки кількості необхідних інгредієнтів є лише припущеннями контролюючого органу, які не підтверджені належними засобами доказування.
Відповідач-2 доводив суду, що придбаний у Павлоградській філії ПП «Хард - Трейд» нектар яблучний освітлений фасуванням у тетра - паки по 1,0 та 1,9 літрів є продуктом українського виробництва готовим для вживання, тому не відповідає у повному обсязі показникам соку яблучного концентрованого - згідно ГОСТ 18192, а відповідно не може використовуватись у виробництві сидрів без порушення технологічного процесу. 
Також порушення ГУ ДПС у Дніпропетровській області пов`язувало з тим, що для забезпечення повного технологічного процесу виробництва сидру в обсязі і кількості виробленому підприємством у січні - липні 2024 року необхідна первинна сировина, а саме сік яблучний концентрований у кількості 108 427,7 кг, дріжджі - 454,9 кг, ароматизовані добавки - 8 403,6 кг. Однак, згідно даних ЄРПН та наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів стосовно придбання сировини для виробництва сидру, підприємством не придбавалися зазначені товарні позиції у обсязі і кількості необхідному для забезпечення повного технологічного процесу виробництва сидру.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначало, і в акті перевірки, зокрема, зафіксовано, що сировина у вигляді дріжджів, що забезпечує процес бродіння яблучного концентрованого соку для виробництва соку яблучного збродженого 9,3% взагалі придбалася у кількості 3,3 кг при необхідній 454,9 кг. 
Контролюючий орган наполягає на тому, що підприємством порушується технологічний процес виробництва сидру та використовуються інші компоненти, які не передбачені Технологічними інструкціями на виробництво сидру міцного солодкого газованого та/або рожевого, що відповідно призводить до виробництва фальсифікованих алкогольних напоїв.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій не прийняли до уваги твердження контролюючого органу, стосовно того, що технологічний процес виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих здійснюється відповідно до Технологічних інструкцій, згідно яких для виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих використовують яблука культурні та дикорослі, середніх та пізніх термінів дозрівання, а також/або свіжий зброджений або відновлений яблучний сік, отриманий методом відновлення із соку яблучного концентрованого за рахунок додавання питної підготовленої води. При цьому, основною сировиною для виробництва сидрів міцних солодких газованих білих та рожевих є яблука свіжі для промислового перероблення згідно з ДТСУ 7075 або імпортного виробництва за наявності дозвільних документів, сік яблучний концентрований - згідно ГОСТ 18192. Однак, при виробництві сидру ТОВ «АБК «ДНІПРО» порушено технологію виробництва, у зв`язку з встановленням факту використання нектару яблучного освітленого та недостатнього придбання дріжджів.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з позицією контролюючого органу, що врахувавши лише наявність «дріжджів» як сировини, не зважаючи на їх вид та відповідність технологічному процесу, суди формально підійшли до оцінки доказів по справі, оминувши увагою своєю зміст та значення в контексті справи. Так, врахувавши лист ПП «Оптторг-Схід» за вих. № 17/01 від 17 грудня 2024 року (щодо інгредієнтів Харківські Д90847082 - пекарські дріжджі) як доказу забезпечення позивачем необхідної кількості сировини (дріжджів) для виготовлення сидру судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки ключовим документам - технологічним інструкціям та стандарту по виготовленню сидру, які передбачають використання винних дріжджів. 
Не враховано судами попередніх інстанцій ту обставину, що використання хлібопекарських дріжджів замість винних, коли інструкції чітко вимагають винні, є прямим порушенням технології та стандарту (ДСТУ 4836:2007 «Сидри. Загальні технічні умови»), якими встановлено вимоги до сировини, технологічного процесу та якості готової продукції, що впливає на якість продукту та, як наслідок, на дотримання ліцензійних умов.
Слушними є доводи відповідача-1, що згідно ДСТУ 4836:2007 (п. 5.2.1 «Вимоги до сировини та матеріалів») для виробництва сидру використовують «дріжджі винні культивовані чисті культури». Це пряма вказівка на тип дріжджів. Отже, пекарські дріжджі прямо суперечать вимогам стандартів та технології виробництва сидру. 
Також безпідставним є висновок судів про неврахування контролюючим органом наявності залишків продукції у співвідношенні до виробленої дійсної кількості продукції протягом 2024 року, оскільки, як наполягав контролюючий орган, при обрахуванні кількості сировини для виготовлення сидру, враховувались не лише її кількість по даті продажу продукції, а й кількість минулого періоду станом на 01 січня 2024 року. Наведеного судами не враховано. 
Аналізуючи висновки судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 19-1 Податкового кодексу України та ст. 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», який був чинний на момент проведення перевірки та формування оскаржуваних рішень, контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів і контроль за їх цільовим використанням.
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР, який був чинний на момент проведення перевірки та формування оскаржуваних рішень, визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.
Цим Законом встановлено, що фальсифікація алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального з порушенням технології (стаття 1).
Законом №481/95-ВР, який був чинний на момент проведення перевірки та формування оскаржуваних рішень, визначені вимоги, за умови дотримання яких суб`єкти господарювання мають право отримати ліцензію на виробництво алкогольних напоїв.
Частиною першою статті 3 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензії на виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, видаються та анулюються органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначені основні терміни.
Повний технологічний цикл виробництва - сукупність приміщень, технологічного та іншого обладнання, відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу, а також лабораторій (власних або залучених на договірних засадах у випадках, передбачених цим Законом), акредитованих відповідно до законодавства.
Слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 куб. см, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю.
Фальсифікація алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.
У даному спорі важливим є встановлення факту дотримання технології виготовлення алкогольної продукції позивачем, як підстава для висновку про наявність/відсутність факту фальсифікації алкогольної продукції.
Так, порядок видачі та анулювання ліцензій на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону № 481/95-ВР.
Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. 
Статтею 3 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі:
заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) про анулювання своєї ліцензії;
рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
несплати чергового платежу за ліцензію;
акта про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку;
акта про виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами);
акта про встановлення факту наявності документа, який засвідчує передачу іншому суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) у власність, володіння та/або користування приміщень та обладнання, що забезпечують повний технологічний цикл виробництва алкогольних напоїв чи тютюнових виробів;
рішення суду про встановлення невідповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції та малих виробництв дистилятів;
рішення суду про встановлення факту переробки, виробництва та/або реалізації малим виробництвом виноробної продукції вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових з використанням спирту та/або перевищення обсягу виробництва продукції, зазначеного у статті 1 цього Закону;
акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису;
акта про встановлення факту порушення строків звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії;
акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису;
акта або рішення суду про встановлення факту здійснення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі фальсифікованим або необлікованим у такого суб`єкта господарювання спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним;
рішення Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію указом Президента України про застосування до суб`єкта господарювання санкції, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції";
рішення суду про встановлення факту виробництва малим виробництвом дистилятів спиртних напоїв з використанням придбаних спиртових дистилятів та/або розливу у споживчу тару чи реалізацію придбаних спиртних напоїв;
рішення суду про встановлення факту реалізації малим виробництвом дистилятів спиртних напоїв в обсягах, що перевищують об`єм реалізації продукції, зазначений у статті 1 цього Закону.
Отже, у контексті наведених вище положень норм чинного законодавства, процедура анулювання ліцензій на виробництво алкогольних напоїв полягає у наступному:
1) встановлення обставин, визначених статтею 3 Закону № 481/95-ВР як підстави для анулювання ліцензії;
2) прийняття органом, який видав ліцензію, письмового розпорядження про її анулювання;
3) внесення відомостей про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Підставою для прийняття розпорядження від 04 вересня 2024 року №442-р/л про анулювання ліцензії № 990108202100112 на виробництво алкогольних напоїв, терміном дії з 29 листопада 2021 року до 29 листопада 2026 року, є акт перевірки від 12 серпня 2024 року №2275/04-36-09-03/36710304.
Суди виснувались, що висновки, зафіксовані в акті перевірки про фальсифікацію продукції побудовані лише на підставі припущень контролюючого органу, а тому не може бути підставою для анулювання ліцензії ТОВ «АБК Дніпро».
Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів, з огляду на таке. 
Закон «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», який встановлюючи основні засади державного регулювання виробництва та обігу алкогольних напоїв, спрямований на забезпечення високої якості алкогольних напоїв та запобігання їх фальсифікації. 
Статтями 1 та 2 вказаного Закону підкреслено важливість дотримання встановлених норм і правил у виробництві алкогольних напоїв. Тому, використання компонентів, не передбачених технологічними інструкціями, та порушення технологічного процесу прямо суперечать принципам забезпечення якості та безпеки продукції, які є фундаментальними для цієї галузі. 
Встановлений фактичною перевіркою порушення ТОВ «АБК Дніпро» ліцензійних умов (порушення технологічного процесу виробництва сидру та використання інших компонентів, які не передбачені технологічними інструкціями на виробництво сидру міцного солодкого газованого та/або рожевого, що могло (за доводами податкового органу) призвести до виробництва фальсифікованих алкогольних напоїв) свідчить про те, що ліцензіат не запобіг і не надав суду доказів, а навпаки міг допустити виробництво та обіг такої продукції, що могло б свідчити про порушення обов`язку щодо забезпечення безпечності товарів. 
Акт фактичної перевірки, яким встановлено порушення технологічного процесу та використання недозволених компонентів, що призвело до виробництва фальсифікованих алкогольних напоїв, є носієм доказової інформації про встановлені у ньому факти порушення вимог Закону № 481, а отже достатньою підставою для анулювання ліцензії.
Це обґрунтовується загальними принципами державного регулювання як щодо забезпечення якості та безпеки алкогольних напоїв, так і встановлених інструментів припинення порушень ліцензійних умов в межах функціональних повноважень Державної податкової служби України.
Підсумовуючи викладене, суд касаційної інстанцій зазначає, що з огляду на те, що відповідно до технологічної документації основною сировиною для виробництва сидру є концентрований яблучний сік, а використання у виробничому процесі готового до споживання яблучного соку не не може визнаватись встановленим технологічним вимогам. Зазначене може свідчити про недотримання виробником затвердженої технології виробництва сидру та порушення технологічного процесу його виготовлення. При цьому, придбаний у Павлоградській філії ПП «Хард-Трейд» нектар яблучний освітлений не відповідає показникам соку яблучного концентрованого згідно державних стандартів та наявних у позивача технологічних документів на виробництво сидру, а відтак не є допустимою сировиною для виготовлення сидру. 
Крім того, суди не здійснили повного та всебічного дослідження обставин справи, оскільки належним чином не проаналізували положення технологічної інструкції та стандарту ДСТУ по виготовленню сидру, якими встановлено вимоги до сировини, технологічного процесу та якості готової продукції. Водночас, питання дотримання виробником установлених технологічних вимог має істотне значення для правильного вирішення спору, адже застосування хлібопекарських дріжджів замість винних суперечить технологічному процесу виробництва сидру. Відтак, без належної оцінки зазначених обставин, висновки судів щодо дотримання позивачем технологічного процесу не можуть вважатись достатньо обґрунтованими. 
Однак, суди попередніх інстанцій не дотримались вимог, що висуваються статтею 246 КАС України до судового рішення, зокрема в частині надання мотивованої оцінки кожному істотному аргументу, наведеному учасниками справи, щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову, а висновки судів попередніх інстанцій не можуть вважатися такими, що зроблені на підставі повного, безпосереднього, всебічного, та об`єктивного дослідження доказів та належного аналізу встановлених обставин у межах спірних правовідносин сторін.
Колегія суддів зауважує, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили обставин справи, не дослідили доказів та не надали належної оцінки спірним правовідносинам в цій частині, що свідчить про не дотримання принципів процесуального закону.
Оскільки судами попередніх інстанцій допущено порушення норм матеріального права і не дотримано норм процесуального права, Верховний Суд немає можливості самостійно встановлювати фактичні обставини у справі, які залишились поза увагою судів попередніх інстанцій, що є підставою для скасування судових рішень як незаконних і направлення справи на новий розгляд. 
Обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову випливає з такого принципу адміністративного судочинства, як офіційне з`ясування всіх обставин справи, закріпленого нормами статті 2, частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із меж перегляду справи судом касаційної інстанції, встановлених частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, як суд права, не наділений повноваженнями на встановлення обставин у справі, без яких правильне вирішення спору неможливе.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Частиною четвертою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального та матеріального права, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення із наведенням відповідного правового обґрунтування в частині прийняття чи відхилення доводів учасників справи.
Відтак, за наслідками касаційного перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №160/24214/24, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що зазначені рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №160/24214/24 скасувати.
Справу №160/24214/24 направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Гончарова   В.В. Хохуляк