РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
16 червня 2026 р.  Справа № 120/7267/26
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Ободівська сільська рада про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Ободівська сільська рада про визнання протиправною та скасування постанови.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови головного державного виконавця Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Задоянчук Олени Василівни про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2026 року №80789126.
Ухвалою суду від 25.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
09.06.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у разі закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не стягнуто, то постанова про стягнення виконавчого збору реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Третя особа правом на надання пояснень з приводу заявлених позовних вимог не скористалась.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
16.04.2026 року начальником відділу Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Зайко Тарасом Володимировичем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16000,00 грн. у виконавчому провадженні №79096474.
У цій постанові також вказано, що 12.09.2025 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу: виконавчий лист №147/16/25 виданий 09.09.2025 Тростянецьким районним судом Вінницької області про зобов`язання ОСОБА_1 повернути Ободівській сільській раді Гайсинського району Вінницької області у стані не гіршому у порівнянні з тим в якому він одержав в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 0524183900:01:001:0395 за межами с. Н.Ободівка шляхом підписання акту приймання-передачі з Ободівською сільською радою.
16.04.2026 року головним державним виконавцем Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Задоянчук Олени Василівни прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №80789126 з примусового виконання постанови №79096474 виданої 16.04.2026 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 16000,00 грн.
Вважаючи постанову головного державного виконавця Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Задоянчук Олени Василівни про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2026 року №80789126 протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404).
Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Таким чином, відповідно до вимог Закону №1404 постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.
Оскаржувана позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2026 №80789126 винесена на підставі постанови №79096474 від 16.04.2026 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16000,00 грн.
Отже, відповідач мав усі законні підстави відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.
Доводи позивача щодо неправомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №80789126 від 16.04.2026 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №79096474 є безпідставними та ґрунтуються на помилковому розумінні норм законодавства, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом у розумінні пункту 5 частини першої статті 3 Закону №1404 та може бути пред`явлена до примусового виконання у встановленому законом порядку.
Позивач не обґрунтовує протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження, а фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору.
Однак, суд зазначає, що в межах даної справи позивачем не оскаржується постанова державного виконавця №79096474 від 16.04.2026 про стягнення виконавчого збору.
При цьому суд звертає увагу, що перевірка правомірності відкриття виконавчого провадження не передбачає надання оцінки законності постанови про стягнення виконавчого збору, яка є окремим рішенням державного виконавця та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.
Водночас, постанова про відкриття виконавчого провадження є самостійним рішенням суб`єкта владних повноважень, підстави і порядок прийняття якого врегульовано Законом №1404. Порядок прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, визначений Законом №1404, відповідачем не порушено.
Таким чином, у межах спірних правовідносин доводи позивача про неправомірність стягнення з останнього виконавчого збору є безпідставними для вирішення даного спору щодо законності відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору, яка є виконавчим документом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню згідно статті 139 КАС України не підлягає.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Тростянецько-Ладижинський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Соборна, 90, с-ще Тростянець, Вінницька область, 24300, ЄДРПОУ 45572912);
Третя особа: Ободівська сільська рада (вул. Михайла Грушевського, 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24353, ЄДРПОУ 04331107).

Суддя Свентух Віталій Михайлович