ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 р. 	Справа № 520/15217/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-східного офісу Держаудитслужби на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2026, (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі № 520/15217/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Палмаз груп " 
до  Північно-східного офісу Держаудитслужби  третя особа:  Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Палмаз груп " (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати неправомірною бездіяльність Північно-східного офісу Держаудитслужби щодо не складання довідки про збір інформації на ТОВ "Палмаз груп" за направленням №85 від 06.02.2025;
- зобов`язати Північно-східний офіс Держаудитслужби скласти довідку про збір інформації на ТОВ "Палмаз груп" за направленням №85 від 06.02.2025;
- зобов`язати Північно-східний офіс Держаудитслужби внести відповідні зміни до звіту за результатами проведення фінансового аудиту виконання бюджетних програм Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради за період з 11.01.2021 по 31.07.2024 та додати довідку про збір інформації на ТОВ "Палмаз груп" за направленням №85 від 06.02.2025.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 позов задоволено.
22.12.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив стягнути на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 150 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачв.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 заяву задоволено частково.
Стягнуто з Північно-східного офісу Держаудитслужби на користь ТОВ "Палмаз груп" витрати по сплаті правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
Північно-східний офіс Держаудитслужби (далі - відповідач), не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні заяви відмовити.
В обґрунтування зазначає, що визначена судом першої інстанції сума витрат на правничу допомогу є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував доводи відповідача, викладені в клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу.
Зауважує, що позивачем не надано детального опису робіт з обґрунтуванням часу, витраченого адвокатом на надання послуг з правової допомоги; адміністративний позов не є складним, відноситься до справ незначної складності, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Вважає безпідставним включення адвокатом до наданих послуг «правовий аналіз ухвал суду та складання заяви на виконання вимог ухвали суду», оскільки позивач не був позбавлений можливості подати одразу позов у відповідності до вимог ст.ст.160, 161 КАС України
Щодо послуги зі «здійснення правового аналізу заперечень та надання роз`яснень клієнту» звертає увагу на відсутність документального підтвердження її надання.
Крім того, вказує, що сплата адвокату коштів за надані послуги проведена ОСОБА_1 , а не позивачем – ТОВ «Палмаз Груп», як наслідок, надана підприємством квитанція від 22.12.2025 не є належним доказом понесення витрат на правову допомогу.
Позивач, Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради (далі – третя особа) правом на подання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на його користь 10 000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат позивач надав суду: договір про надання правової допомоги від 10.02.2025 № 10/02/2025 з додатковою угодою, акт приймання-передачі від 18.12.2025, квитанцію від 22.12.2025. 
Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «Палмаз Груп» здійснювалося адвокатом Петренком С.В. на підставі договору № 1-21/08-25 про надання правової допомоги від 10.02.2025 № 10/02/2025.
Пунктами 4.1-4.3 Договору передбачено, що гонорар є формою винагороди Адвоката за здійснення захисту прав та інтересів Клієнта, його представництво та надання інших видів правової допомоги Клієнту у відповідності до даного Договору.
На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки досудового розслідування та судового провадження, ступінь важкості справи, обсяг правової допомоги, необхідний для досягнення бажаного для Клієнта результату та належне виконання окремих доручень Клієнта.
Гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою Сторін та оформлюється окремою Додатковою угодою до цього Договору.
Додатковою угодою від 02.06.2025 до Договору сторони узгодили, що гонорар Адвоката становить 150 000,00 грн за надання наступної професійної правничої допомоги:
- захист порушених прав Клієнта шляхом звернення до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльності Північно-східного офісу Держаудитслужби щодо нескладання довідки про збір інформації на ТОВ «Палмаз Груп» за направленням №85 від 06 лютого 2025 року та зобов`язання Північно-східного офісу Держаудитслужби скласти довідку про збір інформації за направленням №85 від 06 лютого 2025 року, а також внести відповідні зміни до звіту за результатами проведення фінансового аудиту виконання бюджетних програм Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міськоїради за періодз 11.01.2021 по 31.07.2024;
- представництво інтересів Клієнта під час розгляду судом позову до Північно-східного офісу Держаудитслужби про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії;
- складення від імені клієнта та подача до суду необхідних документів (заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань тощо).
За наслідками надання професійної правничої допомоги за даною додатковою угодою між Сторонами складається акт приймання-передачі, в якому відображаються всі дії, вчинені Адвокатом для надання правничої допомоги Клієнту.
Адвокатом в межах договору надано позивачу наступні послуги на загальну суму 150 000,00 грн:
- здійснення правового аналізу документів (запитів, листів-відповідей, повідомлень тощо), складених Клієнтом та Північно-східним офісом Держаудитсдужби на виконання направлення №85 від 06 лютого 2025 року для проведення збору інформації на ТОВ «Палмаз Груп»;
- складання та подання від імені Клієнта позовної заяви;
- здійснення правового аналізу ухвал Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/15217 та складання заяви на виконання вимог ухвал суду по справі;
- здійснення правового аналізу відзиву на позовну заяву Північно-східного офісу Держаудитслужби та складання і подання від імені Клієнта відповіді на відзив;
- здійснення правового аналізу заперечення (на відповідь на відзив) та надання роз`яснень Клієнту, що підтверджується актом приймання-передачі від 18.12.2025.
Позивачем сплачено адвокату кошти за надання правової допомоги в розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 22.12.2025.
Так, позивач просив суд відшкодувати витрати у розмірі 150 000,00 грн, проте судом першої інстанції стягнуто на користь позивача 10 000 грн виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості та доцільності таких витрат.
Суд першої інстанції зазначив, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. При цьому, вказував, що мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим вважав, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, враховуючи складність справи, кількість затраченого часу для підготовки процесуальних документів адвокатом, одночасне поєднання таких факторів як: нерозумність об`єктивної необхідності судових витрат у такій сумі для конкретної справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зменшення заявленої до відшкодування суми витрат.
Колегія суддів зауважує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною справі.
Крім того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 24.03.2026 у справі № 160/6124/21.
З оскаржуваного рішення слідує, що наведене вище прийнято судом першої інстанції до уваги та належно враховано. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь ТОВ «Палмаз Груп» 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.
Доводи скаржника щодо не співмірності заявленої до стягнення суми витрат з огляду на розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, складність справи колегія суддів вважає такими, що враховані судом першої інстанції під час вирішення питання про стягнення відповідних витрат, у зв`язку з чим зменшено розмір витрат на правову допомогу, заявлених позивачем до відшкодування.
Доводи апелянта щодо безпідставного включення адвокатом до наданих послуг таких послуг як «правовий аналіз ухвал суду та складання заяви на виконання вимог ухвали суду» та «здійснення правового аналізу заперечень та надання роз`яснень клієнту» колегія суддів оцінює критично, оскільки сторони на власний розсуд вирішують доцільність надання тих чи інших послуг, а суд не вправі втручатись у договірні відносини адвоката з клієнтом.
Доводи скаржника щодо ненадання позивачем суду першої інстанції детального опису робіт з обґрунтуванням часу, витраченого адвокатом на надання послуг з правової допомоги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за умовами Договору сторони погодили фіксований гонорар за представництво позивача в суді.
Натомість, Верховний Суд у постанові від 08.03.2023 по справі № 640/16295/21 зазначав, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Щодо доводів апелянта про неможливість врахування квитанції від 22.12.2025 в якості доказу понесення позивачем витрат на правову допомогу з огляду на сплату коштів іншою особою – ОСОБА_1 колегія суддів зазначає , що квитанція містить призначення платежу, а саме: сплата послуг з правової допомоги адвоката по справі № 520/15217/25 від Безрученко В.В. 
В свою чергу, Безрученко В.В. є керівником ТОВ «Палмаз Груп» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Колегія суддів зазначає, що квитанція дає можливість ідентифікувати за які саме послуги сплачено адвокату кошти в розмірі 150 000,00 грн та проведення відповідної оплати керівником підприємства не суперечить вимогам чинного законодавства. 
Як наслідок, квитанція від 22.12.2025 є належним доказом проведення ТОВ «Палмаз Груп» оплати за надані адвокатом послуги.
Інших обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт апеляційна скарга не містить, так само як і не містить розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Суд апеляційної інстанції таких обставин також не встановив.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-східного офісу Держаудитслужби - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 по справі № 520/15217/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Я.В. П`янова   А.О. Бегунц