ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 308/12158/25 пров. № А/857/20956/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Довга О. І.
судді Запотічний І. І. 
Шинкар Т. І. 

секретар судового засідання Слободян І.М. 

за участю представника:
відповідача Бромберг О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2026 року у справі №308/12158/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування про адміністративне стягнення (головуючий суддя Деметрадзе Т.Р., м. Ужгород),
В С Т А Н О В И В:

25.08.2025 ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з позовом до Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 11.08.2025 №000332.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою відповідача, на підставі ч.1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), його, як головного бухгалтера ПрАТ «Закарпаттяобленерго» притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення порядку нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що призвело до заниження такого внеску на суму 102712,72 грн за період з жовтня 2022 року по 10 жовтня 2023 рік (відсутність довідок МСЕК).
Незаконність постанови позивач обґрунтовував покликанням на:
- помилкове неврахування відповідачем довідок до актів огляду МСЕК, які були підставою для застосування позивачем єдиного внеску в розмірі 8,41%;
- складання протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою на те особою;
- порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2026 року у справі №308/12158/25 позов задоволено:
- скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №000332 від 11.08.2025.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно не врахував доводи, викладені позивачем у своїх поясненнях про те, що у ПрАТ «Закарпаттяобленерго» наявні належним чином засвідчені копії довідок до актів огляду медико-соціальної експертної комісії щодо працівників, які підтверджують встановлення їм інвалідності у відповідні періоди, та на підставі яких і було застосовано ставку єдиного внеску у розмірі 8,41%. Фактичне існування та належне оформлення зазначених довідок свідчить про відсутність будь-яких порушень з боку позивача при нарахуванні єдиного внеску.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності встановлених ст. 38 КУпАП. Покликання відповідача на триваючий характер правопорушення суд вважав безпідставним, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.165-1 КУпАП, пов`язане з порушенням порядку нарахування єдиного внеску, є разовим (моментним), та є вчиненим у момент здійснення відповідного нарахування. Таке правопорушення не пов`язане з тривалим невиконанням обов`язку, а відтак не може кваліфікуватися як триваюче. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу.
Просить апеляційний суд скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Помилковість висновків суду першої інстанції обґрунтовує покликанням на те, що до початку перевірки податковий орган позбавлений можливості дізнатись про наявність порушення щодо заниженого нарахування єдиного соціального внеску. Днем виявлення правопорушення податковий орган вважає дату складання акту перевірки, де воно описано, оскільки констатувати правопорушення та винести рішення про застосування штрафних санкцій до завершення перевірки неможливо. Акт документальної планової виїзної перевірки датовано 17.07.2025, відтак, на переконання відповідача, прийняття спірної постанови здійснено з дотриманням строків, визначених ст.38 КУпАП від 11.08.2025. Відповідач також наполягає на тому, що правопорушення, яке інкриміноване позивачу є триваючим.
Поряд з цим, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що право на застосування пільгової ставки виникає виключно за умови наявності у платника підтверджуючих документів. Ненадання таких документів, під час проведення перевірки, свідчить про порушення порядку нарахування єдиного внеску та виключає можливість визнання дій платника правомірними. Звертає увагу на те, що Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, за наслідками висновків акта перевірки, винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 01.08.2025 №623/33-00 07-02 на суму грошового зобов`язання 102712,72 грн., а також рішення від 01.08.2025 № 624/33-00-07-02 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 51356,36 грн. (є похідним від Вимоги). Зазначені вимога та рішення 01.08.2025 скеровані платнику податків листом від 01.08.2025 №2742/6/33-00-07-01 (дата вручення вказаного листа - 05.08.2025). ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ці вимогу та рішення ні у адміністративному, ні у судовому порядку не оскаржували. Більше того, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» сплатило кошти в сумі 102 712,72 грн. а відтак, на переконання відповідача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» визнало правопорушення, за наслідком вчинення якого складено щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення а винесено спірну постанов, що підтверджується фактом сплати підприємством нарахованих по акту перевірки грошових зобов`язань. 
У відповідь на апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому проти вимог відповідач заперечує, просить у задоволенні скарги відмовити. Не погоджуючись із доводами відповідача позивач зазначає, що факт сплати ПрАТ «Закарпаттяобленерго» грошових зобов`язань по акту документальної планової перевірки в сумі 102712,72 грн. (відповідно до Вимоги від 01.08.2025 № 623/33-00-07-02) не має жодного значення для даної справи, оскільки рішення про сплату чи несплату зобов`язань по акту документальної перевірки у товаристві приймає не головний бухгалтер, а керівник товариства, а відтак позивач не позбавлений права захищати свої права та інтереси в судовому порядку навіть після того, як юридичною особою, в якій працює головний бухгалтер сплачено грошові зобов`язання по акту документальної перевірки.
Крім того, стосовно доводів відповідача про дотримання ним строків передбачених ст. 38 КУпАП позивач зазначає, що інкриміновані порушення стались у період з жовтня 2022 року по жовтень 2023 року, тобто останній можливий момент вчинення правопорушення - жовтень 2023 року. Отже, станом на дату складання протоколу - 17.07.2025, а також винесення постанови - 11.08.2025, сплинув не лише двохмісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП , а й фактично минув значно більший проміжок часу, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача підтримує вимоги апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Суд з`ясував що 17.07.2025 Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками провело документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Закарпаттяобленерго», за результатами якої склало Акт №283/33-00-07-01/0013152, в якому зафіксувало порушення суб`єктом господарювання п.1 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо порядку нарахування такого внеску. 
Відповідач дійшов висновку про заниження платником податків єдиного соціального внеску за період з жовтня 2022 по жовтень 2023 на загальну суму 102712,72 грн. Висновки контролюючого органу про безпідставне застосування позивачем пільгової ставки єдиного внеску у розмірі 8,41% ґрунтуються на відсутності підтверджуючих документів щодо встановлення інвалідності у працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які і були підставою для застосування пільгової ставки єдиного внеску.
17.07.2025 відповідач склав протокол №002125/120 про адміністративне правопорушення щодо головного бухгалтера ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 , в якому зазначив про вчинення згаданим громадянином порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку, а саме порушення порядку нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцвальне страхування, що призвело до заниження єдиного соціального внесу за період з жовтня 2022 року по жовтень 2023 року на загальну суму 102712,72 грн. Зазначені дії є порушенням п.1 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо порядку нарахування такого внеску. Розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності призначено 28.07.2025.
25.07.2025 позивач подав відповідачу письмові пояснення, в яких зазначив про безпідставність висновків відповідача зазначених у протоколі, оскільки у ПрАТ «Закарпаттяобленерго» наявні належним чином засвідчені копії довідок до актів огляду МСЕК щодо працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які і були підставою для застосування єдиного внеску в розмірі 8,41 %, проте під час проведення документальної планової виїзної перевірки помилково враховані не були. Згадані копії були долучені до пояснень.
Разом з тим, 11.08.2025 відповідач прийняв постанову №000332, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 165-1 КУпАП, та притягнув до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Позивач з постановою відповідача не погодився, відтак звернувся до суду з позовом.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд враховує положення ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України, та зазначає наступне.
За змістом п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Відповідно до ч.1 ст.165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як підтверджується матеріалами справи на спростування висновків контролюючого органу щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення про те, що у ПрАТ «Закарпаттяобленерго» наявні належним чином засвідчені копії довідок до актів огляду медико-соціальної експертної комісії щодо працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначене надавало право товариству застосовувати ставку єдиного внеску у розмірі 8,41%.
Відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», саме наявність підтвердження встановлення інвалідності працівника (зокрема довідки МСЕК) є визначальною умовою для застосування пільгової ставки єдиного внеску. При цьому законодавство не ставить у залежність правомірність застосування такої ставки від факту врахування або неврахування відповідних документів контролюючим органом під час перевірки.
Покликання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ПрАТ «Закарпаттяобленерго», сплативши на виконання вимоги та рішення контролюючого органу кошти в сумі 102 712,72 грн, які були донараховані за наслідками перевірки, фактично визнало порушення законодавства в сфері сплати єдиного соціального внеску, і визнання такого факту є підтвердженням вчинення позивачем адміністративного правопорушення на переконання апеляційного суду є безпідставним. 
Так, документальна позапланова виїзна перевірка стосувалась безпосередньо платника податків-юридичної особи. Відповідно результати такої перевірки є підставою для застосування передбачених законом санкцій та видів відповідальності. 
Разом з тим, висновок контролюючого органу щодо наявності вини у діях позивача ґрунтується на результатах перевірки, зафіксованих в акті перевірки та й факті сплати ПрАТ «Закарпаттяобленерго» донарахованої суми єдиного соціального внеску. Таким чином, відповідач пов`язує вину позивача із поведінкою суб`єкта господарювання.
В той же час юридична відповідальність суб`єкта господарювання за порушення законодавства щодо сплати єдиного соціального внеску та адміністративна відповідальність фізичної особи у цій сфері розмежовані та передбачають різний порядок притягнення до адміністративної відповідальності.
Питання адміністративної відповідальності фізичної особи регламентується нормами КУпАП і передбачає окрему процедуру. За змістом цієї процедури відповідач повинен дослідити чи наявний у діях особи, яка притягається до відповідальності склад адміністративного правопорушення. Такий висновок не може ґрунтуватись на поведінці третіх осіб.
Позивач надав відповідачу докази на спростування його висновків, однак мотивів неврахування таких доказів останній не вказав, обмежившись покликання на акт перевірки та факт сплати донарахованої суми єдиного соціального внеску суб`єктом господарювання, посадовою особою якого є позивача.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вину позивача в інкримінованому йому правопорушенні відповідач не довів, а відтак висновок суду першої інстанції в цій частині є правильний.
Щодо питання дотримання відповідачем строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Скаржник наполягає на тому, що правопорушення, яке ставиться у вину позивачу є триваючим. 
В контексті таких доводів перш за все слід вказати, що триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.
Як з`ясовано судом позивачу ставиться у вину порушення порядку нарахування ЄСВ за певні періоди. Тобто мова йде не про невиконання обов`язку як такого, а про порушення, як вважає контролюючий орган, допущені в ході виконання цього обов`язку впродовж конкретно вказаного періоду, який на момент проведення документальної перевірки уже завершився. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що інкриміновані порушення відбулись у період з жовтня 2022 року по жовтень 2023 року. Останній можливий момент вчинення правопорушення жовтень 2023 року.
Таким чином, станом на дату складання протоколу 17.07.2025, а також винесення постанови 11.08.2025, сплинув не лише двохмісячний строк, передбачений ст.38 КУпАП, а й фактично минув значно більший проміжок часу, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Як правильно зазначив суд першої інстанції навіть за умови формального прийняття доводів відповідача, які позивач категорично заперечує, провадження у справі підлягає безумовному закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2026 року у справі №308/12158/25 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 25.06.26