ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 р.	Справа № 440/8012/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
представника позивача Кулішова В.П.
представника відповідача Гуляєвої Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро", Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 (суддя: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 05.12.2025) по справі № 440/8012/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро" 
до  Головного управління ДПС у Полтавській області   
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгове об`єднання «Прометей Агро» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Прометей Агро», Товариство) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту – відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.04.2025:
- №00046710701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, на 1 238 900,75 грн., у т.ч. 1 003 984,00 грн. - за податковими зобов`язаннями, та 234 916,75 грн. - за штрафними санкціями;
- №00046730701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 грн. - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн. - пені;
- №00046740701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28 060,78 грн., у т.ч. 17 458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8316,99 грн. - пені;
- №00046750701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб на 31 250,00 грн., у т.ч. 25 000,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 6250,00 грн - за штрафними санкціями;
- №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік, І квартал 2024 року застосовано штрафні санкції у сумі 680,00 грн. за платежем "Транспортний податок з юридичних осіб".
В обґрунтування вимог адміністративного позову вказує на неправомірність висновку відповідача про декларування позивачем показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат по оподаткуванню (прибуток або збиток)» із заниженням на суму 5 577 692,00 грн. за наслідками аналізу взаємовідносин між ТОВ «Прометей Агро» та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за агентським договором на пошук клієнтів від 01.10.2021. Вказує, що до агентського договору позивачем надані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з реєстром документів, в яких зазначена дата, назва контрагента-покупця, сума винагороди. Також, до перевірки були надані всі договори, які укладались за участю ФОП ОСОБА_1 , акти надання послуг та звіти про виконану роботу за агентським договором. Вказує, що від звіту рахувалась сума агентських послуг, оскільки визначити її неможливо без складення такого звіту. Як результат у фінансовому становищі ТОВ «Прометей Агро» відбулися зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі Товариства, сплаті грошових коштів контрагентами, які залучені ФОП ОСОБА_1 , що вбачається з виписки Товариства, акту виконаних робіт (послуг) і звітів. Економічна вигода від такого договору виявилася у залученні нових клієнтів, яких не можуть охопити менеджери ТОВ «Прометей Агро», оскільки перебувають на великій відстані від замовника або не знають про існування такої компанії. З викладених підстав, вказує, що ч. 1 ст. 298 ГК України ніяких обов`язкових звітів не передбачає, як і не передбачає умов стосовно того, коли саме такий звіт має складатися чи як він має виглядати.
Висновок перевірки про відсутність підтверджуючих документів щодо перерахування на відрядження добових працівникам спростовуються фактом наявності наказів на відрядження працівників, відомістю про розподіл витрат та звітами про використання коштів, які надавалися контролюючому органу.
Відсутність обов`язку сплачувати податок за автомобіль протягом року пропорційно до кількості місяців, які залишились до кінця року, в якому проведена реєстрація автомобіля, у 2023 та 2024 роках, позивач обґрунтовує тим, що Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, не містив такої моделі автомобіля як Audi Q7 S Line, дизель 3.00 л. З огляду на це позивач також доводить відсутність обов`язку подавати й Декларацію з транспортного податку за 2023 рік та 1 (перший) квартал 2024 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 440/8012/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро" у справі №440/8012/25 – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.04.2025 №00046710701.
В решті вимог – позов залишено без задоволення.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 11 506 (одинадцять тисяч п`ятсот шість) грн 40 коп..
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 440/8012/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо податку на доходи фізичних осіб та військового збору вказує, що судом встановлено, що контролюючому органу були надані довідка про відрядження працівників, накази про відрядження керівника підприємства, відомості про розподіл витрат, звіти про використання коштів на відрядження та копії договорів, що укладені з контрагентами у зв`язку з відрядженням працівників, проте суд надані документи до уваги не взяв.
Також, з викладених підстав, зазначає, що фактична кількість днів перебування у відрядженні визначається згідно з наказом про відрядження за наявності одного чи декількох документальних доказів перебування особи у відрядженні (відміток прикордонних служб про перетин кордону, проїзних документів, рахунків на проживання та/або будь-яких інших документів, що підтверджують фактичне перебування особи у відрядженні). Отже, перелік документів, що надаються працівником не є вичерпним. Вказує, що службові відрядження персоналу Товариства плануються кожним менеджером індивідуально, по певним районам та прилеглим областям до офісів, тому перелік клієнтів, час перебування у відрядженні, припустима відстань поїздок, населений пункт та перелік господарств можуть змінюватись залежно від певних обставин, таких як: зміна планів клієнта, відмова клієнта від зустрічі, перенесення клієнтом зустрічі, поява іншого потенційного клієнта під час перебування у службовому відрядженні, огляд менеджером господарства клієнта, за його згодою, для визначення потрібних мінеральних добрив. Персонал ТОВ «ТО «Прометей Агро» здійснював відрядження до прилеглих до офісу в м. Полтава областей та прилеглих областей до офісу за години робочого дня, на службовому транспорті, а тому такі документи як квитки на проїзд, проживання, харчування надані бути не можуть, так як працівники виїжджали зранку і повертались до офісу максимум увечері. З ночівлею в інших містах міг залишатись керівник або його заступник, такі документи були надані та зауважень податкового органу до таких відряджень не було.
Щодо збору за першу реєстрацію транспортного засобу вказує, що, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у ТОВ «ТО «Прометей Агро» перебуває у власності автомобіль, який має такі характеристики: марка Audi, комерційний опис Q7, модель S Line. Вказує, що в Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, вказано тип палива – дизель, а автомобіль, що перебуває у власності позивача, має тип палива - H, тобто гідрид. Автомобілі, які мають дизельне паливо позначаються в техпаспорті літерою – D, а тому у ТОВ «ТО «Прометей Агро» був відсутній обов`язок сплачувати податок відповідно до статті 267 Податкового кодексу України. Крім того, до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, автомобіль AUDI з типом палива «м`який гібрид» був доданий лише у 2024 році. За 2023 рік Перелік містив типи палива: гібрид, бензин та дизель. Також зазначив, що, враховуючи, марку, модель, комерційний опис автомобіля Audi та його рік виробництва, автомобіль, що належить ТОВ «ТО «Прометей Агро», відсутній у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком, у 2024 році, а тому такий оподаткуванню не підлягав.
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 440/8012/25 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «ТО «Прометей Агро» безпідставно включено до складу «Адміністративні витрати» вартість оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг за період 2021-2023 роки, всього на суму 5 577 692 грн., а саме без належно оформлених первинних документів.
Згідно зі змістом актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), наданих ТОВ «ТО «Прометей Агро» для перевірки, неможливо установити, які саме посередницькі послуги по пошуку потенційних клієнтів для придбання та продажу сільськогосподарської сировини, органічних та мінеральних добрив, посівного матеріалу, засобів захисту рослин виконано ФОП ОСОБА_1 за відсутності Звітів агента, які затверджені принципалом, як того вимагає ч. 1 ст. 298 ГК України.
Вказує, що відсутність в актах будь-яких рекомендацій за наслідками виконання підтверджує відсутність доказів про використання вказаних посередницьких послуг у власній господарській діяльності ТОВ «ТО «Прометей Агро» та їх економічну доцільність, що, в свою чергу, дозволяє зробити обґрунтований висновок про недоведеність ТОВ «ТО «Прометей Агро» наявності у нього розумної економічної причини витрат на оплату таких послуг, оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 ..
Крім того, зазначає, що перевіркою досліджено, що, згідно зі штатним розкладом, протягом 2019-2024 років на ТОВ «ТО «Прометей Агро» оформлені: начальник відділу збуту та менеджери (2019 рік – 4 особи, 2020 – 4 особи, 2021 – 5 осіб, 2022 – 6 осіб, 2023 – 14 осіб, 9 місяців 2024 – 12 осіб).
Виходячи з викладеного, можливо дійти до висновку, що на підприємстві достатньо кваліфікованого персоналу, який повинен виконувати свою роботу згідно з посадовими інструкціями, а, отже, відсутнє економічне обґрунтування придбання послуг, аналогічних, з передбаченими типовими інструкціями для персоналу, який працює на ТОВ «ТО «Прометей Агро».
Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок контролюючого органу про те, що надані ТОВ «ТО «Прометей Агро» акти прийому-передачі посередницьких послуг, в яких відсутня інформація про зміст таких посередницьких послуг з обґрунтуванням їх вартості, пов`язаності з господарською діяльністю ТОВ «Прометей Агро», є формально складеними, але за недостовірними первинними документами, які не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін в частині задоволення позовних вимог.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Прометей Агро» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у статусі юридичної особи, про що у Реєстрі 14.11.2017 вчинено запис за №10681020000047923 (т. 6, а.с. 38-39). Єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником Товариства є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ). Функції керівника Товариства виконує ОСОБА_3 . Основним видом діяльності Товариства за КВЕД є: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами. Товариство з 14.11.2017 перебуває на податковому обліку в ГУДПС у Полтавській області (Полтавська ДПІ). У періоді, який перевірявся, ТОВ «Прометей Агро» було платником ПДВ, ПДФО, військового збору, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, податку на прибуток.
Наказом в.о. начальника ГУДПС у Полтавській області Рябкової А. від 11.02.2025 №531-п на підставі пп. 20.1.4 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, було передбачено проведення з 27.02.2025 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Прометей Агро» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2024, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.11.2017 по 30.09.2024 терміном 10 робочих днів (т. 5, а.с. 211).
Наказом в.о. начальника ГУДПС у Полтавській області Рябкової А. від 10.03.2025 №848-п продовжено термін проведення перевірки на 5 робочих днів з 13.03.2025 (т. 5, а.с. 212).
У період з 27.02.2025 по 12.03.2025 посадовими особами ГУДПС у Полтавській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Прометей Агро», результати якої оформлено актом від 26.03.2025 №3823/16-31-07-01-01/41736298 (т. 5 а.с. 169-204).
Вказаним актом зафіксовані наступні факти порушення платником вимог податкового законодавства:
1. п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», наказу №39 від 25.02.2000 Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку» 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», п. 5, п. 6, п. 9 наказу №318 від 31.12.1999 Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», встановлено завищення відображених показників у рядку 2180 Звіту про фінансові результати (ф. 2) «Інші операційні витрати» у сумі 1 003 984,00 грн.;
2. абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773), а саме: подання за звітні періоди (2 квартал 2023 року) податкового розрахунку сум доходу з недостовірними відомостями;
3. пп. 14.1.48 ст. 14, пп. 164.2.1, абз. «е» пп. 164.2.17 ст. 164, пп. 168.1.1 ст. 168, пп. 164.2.1, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 170.9.1 ст.170 Податкового кодексу України, загальна сума додатково визначеного податку на доходи фізичних осіб із сум виплаченого додаткового блага становить 209498,40 грн.;
4. абз. «е» пп. 164.2.17 ст. 164, пп. 168.1.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 з урахуванням вимог пп. 1.4, пп. 1.5, пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, загальна сума додатково визначеного військового збору із сум виплаченого додатково блага становить 17458,20 грн.;
5. пп. 267.2.1, п. 267.4, пп. 267.6.4 ст. 267 Податкового кодексу України, в результаті чого платником занижено транспортний податок в сумі 25 000,00 грн., у т.ч. за 2023 рік у сумі 18750,00 грн. та за 1 квартал 2024 року у сумі 6250,00 грн.;
6. пп. 267.6.4 ст. 267, пп. 267.5.1 ст. 267 розділу XII Податкового кодексу України в частині неподання податкових декларацій за 2023 рік, 1 квартал 2024 року.
На підставі висновків акту перевірки ГУДПС у Полтавській області 16.04.2025, крім іншого, були складені наступні податкові повідомлення-рішення:
- №00046710701, яким платнику за фактом безпідставного включення до складу «Адміністративні витрати» вартості оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг без належно оформлених первинних документів збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, на 1 238 900,75 грн., у т.ч. 1 003 984,00 грн. - за податковими зобов`язаннями, та 234 916,75 грн. - за штрафними санкціями;
- №00046730701, яким платнику за фактом ненадання документів, які б підтверджували мету відрядження працівників, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн. - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 грн. - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн. - пені;
- №00046740701, яким платнику за фактом ненадання документів, які б підтверджували мету відрядження працівників, збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28 060,78 грн., у т.ч. 17 458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8 316,99 грн. - пені;
- №00046750701, яким платнику за фактом придбання у квітні 2023 року автомобіля Audi Q7 S Line, дизель 3.00 л, 2023 року випуску, який є об`єктом оподаткування, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб на 31 250,00 грн., у т.ч. 25 000,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 6 250,00 грн. - за штрафними санкціями;
- №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік, І квартал 2024 року застосовано штрафні санкції у сумі 680,00 грн. за платежем "Транспортний податок з юридичних осіб".
Не погоджуючись вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення в частині задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності висновку відповідача щодо порушення платником приписів п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 ст. 134 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», наказу №39 від 25.02.2000 Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку» 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», п. 5, п. 6, п. 9 наказу №318 від 31.12.1999 Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» в частині повноти визначення податку на прибуток внаслідок включення ТОВ «Прометей Агро» до складу «Адміністративні витрати» вартості оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг за період 2021 – 2023 років всього на суму 5 577 692,00 грн., у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 №00046710701 підлягає скасуванню у повному обсязі як протиправне.
Приймаючи рішення в частині відмови у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості останнього.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі – ПК України у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).
Надаючи оцінку правомірності нарахування податковим органом сум грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 238 900,75 грн. за податковим повідомленням-рішенням №00046710701, з яких 1 003 984,00 грн. - за податковими зобов`язаннями, та 234 916,75 грн. - за штрафними санкціями, колегія суддів зазначає наступне.
Так, перевіркою повноти декларування показників рядка 02 декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено його заниження у сумі 5 577 692,00 грн., у т.ч. за 2021 рік у сумі 357 319,00 грн., за 2022 рік у сумі 2 994 590,00 грн., за 2023 рік у сумі 2 225 783,00 грн. за наслідками взаємовідносин між ТОВ «Прометей Агро» та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі агентського договору на пошук клієнтів від 01.10.2021.
Відповідно до умов агентського договору на пошук клієнтів (т. 6, а.с. 55), укладеного у м. Полтава 01.10.2021 між ТОВ «Прометей Агро» (Замовник) в особі директора Стадніченка В.О. та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець), Виконавець зобов`язується від свого імені, але за рахунок Замовника здійснити пошук потенційних клієнтів для придбання та продажу сільськогосподарської сировини, органічних та мінеральних добрив, посівного матеріалу, засобів захисту рослин. Відповідно до п. 2.5. договору, у міру виконання цього договору Виконавець зобов`язаний подати Замовнику звіт з доданням необхідних доказів витрат, зроблених Виконавцем за рахунок Замовника. За умовою п. 3.1. договору, винагорода Виконавця складає від 2% до 15% від суми, отриманої Замовником від клієнта, згідно з реєстром клієнтів. Винагорода виплачується шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця у вигляді авансових платежів, а протягом десяти банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт (надання послуг) проводиться остаточний розрахунок (п. 3.2. договору). Одночасно з виплатою винагороди Замовник здійснює компенсацію витрат Виконавця відповідно до представленого і затвердженого звіту Виконавця (п. 3.3. договору).
На підтвердження факту виконання робіт (надання послуг) за агентським договором на пошук клієнтів від 01.10.2021 позивач надав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), з яких вбачається, що Виконавцем були проведені роботи (надані послуги), а саме: агентські послуги по пошуку клієнтів у жовтні 2021 року вартістю 65 450,00 грн. (акт №1/10 від 31.10.2021), у листопаді 2021 року вартістю 20 880,00 грн. (акт №1/11 від 30.11.2021), у грудні 2021 року вартістю 270 989,00 грн. (акт №1/12 від 31.12.2021), у жовтні 2022 року вартістю 901 721,00 грн. (акт №1/10 від 31.10.2022), у листопаді 2022 року вартістю 690 642,00 грн. (акт №1/11 від 30.11.2022), у березні 2023 року вартістю 40 000,00 грн. (акт №1/03 від 06.03.2023), у квітні 2023 року вартістю 982 542,00 грн. (акт №1/04 від 28.04.2023), у травні 2023 року вартістю 969 024,00 грн. (акт №1/05 від 31.05.2023), у червні 2023 року вартістю 274 217,00 грн. (акт №1/06 від 30.06.2023), (т. 5, а.с. 242-250), у грудні 2022 року вартістю 1 402 227,00 грн. (акт №1/12 від 31.12.2022) (т. 6, а.с. 1).
Кожен акт супроводжує реєстр з відображенням переліку контрагентів, суму договору та розмір винагороди агента.
Як встановлено податковою перевіркою, господарські операції між ТОВ «Прометей Агро» та ФОП ОСОБА_1 тривали упродовж 2021 – 2023 років, загальна сума за цими операціями склала 5 577 692,00 грн., у т.ч. за 2021 рік у сумі 357 319,00 грн., за 2022 рік у сумі 2 994 590,00 грн., за 2023 рік у сумі 2 225 783,00 грн. (стор. 9 акту).
Оприбуткування вартості придбаних позивачем послуг відображено по дебету бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати».
Оплата здійснювалася у безготівковій формі через розрахунковий рахунок. Станом на 30.09.2024 заборгованість Товариства перед ФОП ОСОБА_1 складає 1 456 592,00 грн. (стор. 10 акту).
27.10.2025 позивач надав суду для приєднання до матеріалів справи довідку ТОВ «Прометей Агро» від 23.10.2025, згідно з якою, станом на 23.10.2025, заборгованість (дебіторська, кредиторська) з контрагентом ФОП ОСОБА_1 по агентському договору №б/н від 01.10.2021 відсутня (т. 6, а.с. 88), а також докази фактичної оплати придбаних позивачем послуг, такі як картка рахунку 631 за 30.09.2024-30.09.2025 по контрагенту ФОП ОСОБА_1 (т. 6, а.с. 89-94), платіжні інструкції (т. 6, а.с. 95-117).
Вартість оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 послуг у розмірі 5 577 692,00 грн. включена до загальної суми статті «Інші операційні витрати» по коду рядка 2180 Звіту про фінансові результати за відповідний звітний період (стор. 12 Акту).
Вищевказані обставини справи сторонами не заперечуються, а тому приймаються судом до уваги як такі, що не потребують доведення.
Як зазначено в акті перевірки, зі змісту актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), наданих Товариством до перевірки, неможливо установити які саме посередницькі послуги з пошуку потенційних клієнтів для придбання та продажу сільськогосподарської сировини, органічних та мінеральних добрив, посівного матеріалу, засобів захисту рослин виконано з боку ФОП ОСОБА_1 за відсутності звітів агента, які затверджені принципалом, як того вимагає ч. 1 ст. 298 ГК України.
Звіт агента, за твердженням контролюючого органу, - це обов`язковий документ для обґрунтування вартості наданих послуг, який передує акту приймання-передачі, та який повинен містити інформацію про деталізацію взаємодії між агентом та третіми особами (потенційними покупцями), у т.ч. протоколи проведених зустрічей, копії електронного листування, обсяги виконаних робіт та відповідність їх умовам договорів, оскільки за відсутності документування агентом виконаних завдань і результатів роботи неможливо визначити характер господарських операцій між сторонами агентського договору, ідентичність складених та оплачених документів, а відповідно і підтвердити сам факт надання послуг.
Надані до перевірки акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не містять конкретних показників результативності, які свідчать про належне виконання агентом умов укладеного договору, зокрема відсутня деталізація обсягів виконаних робіт та відповідність їх умовам договорів, інформація про розширення торгівельної мережі, як наслідок розширення кола покупців, інформація про досягнення певного кількісного рівня продажів окремих товарів. Тобто, акти наданих послуг не містять чітких напрямків дослідження та їх змістовного підтвердження отримання послуг у вигляді діяльності посередника для забезпечення споживачів усіх організаційно-правових форм та форм власності товарами, що реалізуються з боку ТОВ «Прометей Агро».
Відсутність в актах будь-яких рекомендацій за наслідками виконання, на переконання контролюючого органу, підтверджує відсутність доказів про використання вказаних посередницьких послуг у власній господарській діяльності Товариства та їх економічну доцільність, що, у свою чергу, дозволяє зробити висновок про недоведеність наявності розумної економічної причини витрат на оплату таких послуг.
Окрім того, перевіркою встановлено, що, відповідно до штатного розкладу, упродовж 2019-2024 років на Товаристві були працевлаштовані: начальник відділу збуту та менеджери (2019 рік - 4 особи, 2020 рік - 4 особи, 2021 рік - 5 осіб, 2022 рік - 6 осіб, 2023 рік - 14 осіб, 9 місяців 2024 року - 12 осіб). З огляду на достатність кваліфікованого персоналу, який повинен виконувати свою роботу згідно з посадовими інструкціями, відсутнє економічне обґрунтування придбання послуг, аналогічних з передбаченими типовими інструкціями для персоналу, який працює на ТОВ «Прометей Агро» (стор. 13 акту).
Враховуючи викладене, контролюючим органом сформульовано висновок про те, що акти прийому-передачі посередницьких послуг, які отримані від ФОП ОСОБА_1 , в яких відсутня інформація про зміст таких посередницьких послуг з обґрунтуванням їх вартості, пов`язаності з господарською діяльністю ТОВ «Прометей Агро», є формально складеними, але за недостовірними первинними документами, які не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції, внаслідок чого ТОВ «Прометей Агро» безпідставно включено до складу «Адміністративні витрати» вартість оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг за період з 2021 – 2023 років, всього на суму 5 577 692,00 грн.. Зміст наданого директором ТОВ «Прометей Агро» пояснення (лист №б/н від 05.03.2025) та документи, долучені до нього, не спростовують висновків, зроблених перевіркою, не містять доказів виконання та результативності оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 агентських послуг.
Надаючи оцінку висновкам перевірки з цього приводу, колегія суддів враховує наступне нормативно-правове регулювання, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пп. 134.1.1 ст. 134 ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 №318, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (надалі - П(С)БО 16, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 5 - 7 П(С)БО 16, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Згідно з пунктом 9 П(С)БО 16, не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.
Тобто, підставою для відображення (нарахування) витрат в бухгалтерському обліку є факт понесення таких витрат, що виражається у зменшенні активів або збільшенні зобов`язань.
Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (надалі - П(С)БО 15), встановлено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Критерії визнання доходу, наведені в цьому положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).
Згідно з абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі - Закон №996-XIV), первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ст. 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування лише тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.03.2020 у справі №820/7521/15, від 18.09.2020 у справі №816/2211/18, від 28.04.2021 у справі №160/1283/19.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.
Судовим розглядом встановлено, що підставою для зменшення розміру від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток було встановлене контролюючим органом правопорушення у вигляді безпідставного включення Товариством до складу «Адміністративні витрати» вартості оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг без належно оформлених первинних документів.
Однак, колегія суддів з таким висновком контролюючого органу погодитись не може з огляду на встановлені судовим розглядом обставини підтвердження факту надання послуг за агентським договором на пошук клієнтів від 01.10.2021 підписаними учасниками цього договору актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо агентських послуг по пошуку клієнтів. Кожен акт супроводжує реєстр з відображенням переліку контрагентів, суму договору та розмір винагороди агента.
Оприбуткування вартості придбаних послуг відображено по дебету бухгалтерського рахунку 92 «Адміністративні витрати».
З урахуванням викладеного, висновок перевірки про відсутність належно оформлених первинних документів колегія суддів визнає безпідставним. Первинні документи у вигляді актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), якими позивач підтверджує фактичне виконання спірних господарських операцій, повністю відтворюють зміст господарських операцій, їх обсягів та вартості.
Чинне законодавство не містить будь-яких вимог щодо форми таких актів, їх змісту, а тому підписані учасниками та залучені позивачем до матеріалів справи акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) колегія суддів визнає належними первинними документами, які підтверджують факт надання ФОП ОСОБА_1 агентських послуг з пошуку клієнтів.
ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), згідно з актуальними відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 6, а.с. 37), зареєстрований у відповідному статусі 22.02.2017, про що у Реєстрі вчинено запис за №25610000000003261. Основним зареєстрованим видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами.
Тож діяльність у сфері агентських послуг охоплюється задекларованими ФОП ОСОБА_1 видами господарської діяльності.
За таких обставин, колегія суддів визнає правомірним формування позивачем фінансового результату до оподаткування податком на прибуток за наслідками цих господарських операцій, з огляду на що колегія суддів констатує висновок про правомірність формування позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток з одного боку, а з іншого - недоведеність висновку перевірки про заниження податку на прибуток за досліджуваними господарськими операціями за відсутності жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в наданих до перевірки і до суду документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Окремі недоліки первинних документів не тягнуть за собою наслідки у вигляді втрати ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичне здійснення таких операцій.
Також, варто врахувати, що для цілей податкового обліку беруться до уваги, насамперед, економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. Податковий орган не застосував підхід «превалювання суті над формою» як принцип бухгалтерського обліку, та, як наслідок, не з`ясував правову природу спірних правовідносин.
Результати господарських операцій за наслідками агентської діяльності ФОП ОСОБА_1 призвели до змін в активах позивача та його зобов`язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків.
Так, на підтвердження виконання послуг за агентським договором позивач надав до суду копії договорів поставки, укладених ним з контрагентами на поставку хімічної продукції, видаткові накладні від постачальника в особі ТОВ «Прометей Агро» до покупців-контрагентів за договорами поставки, платіжні інструкції, банківські виписки по рахунку, оборотно-сальдові відомості (т. 1, а.с. 98-253; т. 2, а.с. 1-250; т. 3, а.с. 52-250; т. 4, а.с. 1-251; т. 5, а.с. 1-122).
Крім того, на підтвердження факту укладення договорів поставки за дієвої участі в цьому саме ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Прометей Агро» звернулося до своїх контрагентів з відповідними запитами.
Так, ПСП «Сад» у відповідь на запит надало листи-підтвердження від 11.07.2025, в яких підтвердило факт укладення договорів на поставку мінеральних добрив №0083 від 18.06.2021, №0087 від 11.10.2022 за попереднього консультування і ведення переговорів з ФОП ОСОБА_1 про асортимент товарів, ціну, умови поставки, переваги та інші умови співпраці з ТОВ «Прометей Агро». Перемовини особисто проводив засновник ПСП «Сад» ОСОБА_4 . Підприємство свої зобов`язання виконує належним чином та сплачує договірну вартість поставки на рахунок постачальника ТОВ «Прометей Агро» (т. 5, а.с. 234).
Голова СФГ «Бірюза» Катерина Крохмаль надала лист-підтвердження №12 від 11.07.2025, в якому також підтвердила обставини того, що договір на поставку мінеральних добрив уклала за попереднього консультування і ведення переговорів з ФОП ОСОБА_1 про асортимент товарів, ціну, умови поставки, переваги та інші умови співпраці з ТОВ «Прометей Агро» (т. 5, а.с. 235).
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За змістом частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до статті 295 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України), який був чинним на момент укладення агентського договору на пошук клієнтів від 01.10.2021, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.
Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво. Не є комерційними агентами підприємці, що діють хоча і в чужих інтересах, але від власного імені.
Відповідно до статті 296 ГК України, агентські відносини виникають у разі надання суб`єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій; схвалення суб`єктом господарювання, якого представляє комерційний агент, угоди, укладеної в інтересах цього суб`єкта агентом без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження.
Відповідно до приписів статті 297 ГК України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.
Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.
Згідно зі статтею 298 ГК України, комерційний агент повідомляє суб`єкта, якого він представляє, про кожний випадок його посередництва в укладенні угод та про кожну укладену ним в інтересах цього суб`єкта угоду.
Угода, укладена від імені суб`єкта, якого представляє комерційний агент, без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження, вважається схваленою цим суб`єктом за умови, якщо він не відхилить перед третьою особою дії комерційного агента. Наступне схвалення угоди суб`єктом, якого представляє агент, робить угоду дійсною з дня її укладення.
Жодного випадку відхилення перед третіми особами дій комерційного агента в особі ФОП ОСОБА_1 перевіркою не встановлено, позивачем не повідомлено, а судом не виявлено.
Крім того, як вбачається з пояснень позивача, ФОП ОСОБА_1 належним чином виконував і виконує умови агентського договору, здійснює пошук потенційних клієнтів, повідомляє потенційних клієнтів про продукцію і переваги співпраці з ТОВ «Прометей Агро», проводить з ними переговори до укладення договору (чи договорів). На виконання п. 2.5 агентського договору ФОП ОСОБА_1 за виконану роботу надавав ТОВ «Прометей Агро» на затвердження реєстр документів, який підтверджував виконану роботу. ТОВ «Прометей Агро» перевіряло чи дійсно наявний такий клієнт, чи укладався договір з таким контрагентом, що залучений він саме ФОП ОСОБА_1 , погоджував реєстр документів (звіт), і надалі сплачував за виконану роботу за агентські послуги. Головна мета замовника за агентським договором від 01.10.2021 - укласти договір (договори) на поставку (купівлю-продаж) мінеральних добрив і отримати прибуток від укладеного договору (договори), що залучені за допомогою ФОП ОСОБА_1 , а проміжні особисті документи ФОП ОСОБА_1 не є предметом договору, а тому у ТОВ «Прометей Агро» такі документи відсутні, так як ФОП ОСОБА_1 не є найманим працівником, а є незалежним суб`єктом господарської діяльності, і його засоби і методи роботи, особисті контакти є його комерційною таємницею, які він не зобов`язаний розголошувати. Укладені договори з контрагентами, сплата коштів цими контрагентами на рахунок позивача має цілком обґрунтовану економічну причину витрат на посередницькі послуги ФОП ОСОБА_1 , оскільки дані послуги приносять досить високий прибуток. На запити контролюючого органу ТОВ «Прометей Агро» надавало контролюючому органу акти приймання-здачі робіт та реєстри документів (звіти по агентському договору).
Умовами агентського договору не обумовлена участь агента в укладанні позивачем господарських договорів з покупцями продукції, як і не передбачена участь агента у здійсненні поставок товару та складанні будь-яких первинних документів за результатами таких поставок.
Факт наявності у позивача кваліфікованого персоналу, який повинен виконувати свою роботу згідно з посадовими інструкціями, не може нівелювати його право як господарюючого суб`єкта на залучення будь-яких додаткових ресурсів, у тому числі й шляхом укладення цивільно-правових угод з третіми особами, гарантоване статтею 627 ЦК України.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів визнає недоведеним висновок відповідача щодо порушення платником податків приписів п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 ст. 134 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», наказу №39 від 25.02.2000 Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку» 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», п. 5, п. 6, п. 9 наказу №318 від 31.12.1999 Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» в частині повноти визначення податку на прибуток внаслідок включення ТОВ «Прометей Агро» до складу «Адміністративні витрати» вартості оприбуткованих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг за період 2021-2023 років всього на суму 5 577 692,00 грн., у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 №00046710701 підлягає скасуванню у повному обсязі як протиправне, а відповідна вимога позову - задоволенню.
Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню №00046750701, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання за платежем транспортний податок та податковому повідомленню-рішенню №00046760701, яким до позивача застосовано штрафні санкції за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік, І квартал 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.
Підстави для нарахування платнику сум грошового зобов`язання за платежем транспортний податок (податкове повідомлення-рішення №00046750701) та застосування штрафних санкцій за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік, І квартал 2024 року (податкове повідомлення-рішення №00046760701) контролюючий орган пов`язує з фактом придбання Товариством у квітні 2023 року автомобіля Audi Q7 S Line дизель 3.00 л, 2023 року випуску, державна реєстрація якого здійснена 07.04.2023. Згідно з Переліком легкових автомобілів Мінекономіки та в силу приписів ст. 267 ПК України, даний автомобіль є об`єктом оподаткування транспортним податком. Однак, у порушення вимог пп. 267.2.1 п. 267.4, пп. 267.6.4 ст. 267 ПК України, платником занижено транспортний податок в сумі 25000,00 грн., у т. ч. за 2023 рік в сумі 18 750,00 грн. та за 1 квартал 2024 року в сумі 6250,00 грн.. 
За неподання податкової декларації з транспортного податку перевіркою встановлено ще й порушення вимог пп. 267.6.4, пп. 267.5.1 ст. 267 ПК України.
Спростовуючи висновки перевірки з цього приводу, позивач стверджує, що на 2023 рік у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, модель автомобіля Audi Q7 S Line дизель 3.00 л, яку придбало Товариство, була відсутньою. Натомість, вказаний перелік містив такі автомобілі Audi: Q7 45 TDI quattro до 2 років 2967* дизель; Q7 50 TDI quattro S до 1 року 2967* дизель; Q7 S Line до 1 року 3,0 дизель. На 2024 рік Перелік містив такі автомобілі Audi: Q7 45 TDI quattro до 2 років 2967* дизель (м`ягкий гібрид); Q7 50 TDI quattro S line до 1 року 2967* дизель (м`ягкий гібрид). Враховуючи марку, модель та комерційний опис, позивач наполягає на тому, що належний Товариству автомобіль до Переліку не входить. Крім того, автомобіль позивача у 2024 році вже мав більше року з дати випуску (2023 рік), а тому оподаткуванню не підлягав.
Надаючи правову оцінку доводам сторін з цього приводу, колегія суддів враховує наступне.
Транспортний податок, за умовою статті 265 розділу ХІІ «Податок на майно» ПК України, є однією з трьох складових податку на майно.
Питання, безпосередньо пов`язані з транспортним податком, регулює стаття 267 ПК України.
Так, відповідно до пп. 267.1.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
За умовою пункту 267.2 статті 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального";
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Базою оподаткування, відповідно до пп. 267.3.1 ст. 267 ПК України, є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Ставка податку, згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України, встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Відповідно до пп. 267.6.4 ст. 267 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Судовим розглядом встановлено, що 19.04.2023 ТОВ «Прометей Агро» здійснено реєстрацію права власності на автомобіль (загальний легковий універсал) марки Audi, модель Q7, тип палива: Н (дизель), об`єм двигуна 2967 см3, 2023 року випуску, перша реєстрація якого здійснена 07.04.2023, ІНТЗ WAUZZZ4M4PD020167, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданим ТСЦ 5344 (т. 3 а.с. 32-33).
На офіційному веб-сайті нинішнього Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України (https://me.gov.ua/view/dcd86dbd-b3f7-4291-a585-d5f4dadb9f79) розміщено перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році.
Так, до вказаного переліку включено, зокрема, автомобіль Audi Q7 S line з об`ємом двигуна 3 літри, тип палива - дизель, рік випуску - до 1 року.
За посиланням https://me.gov.ua/view/55811600-6dea-4f41-9b0e-b58b276bf0c2 на тому ж сайті розміщено перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2024 році, до якого включено, зокрема, автомобіль Audi Q7 50 TDI quattro S line з об`ємом двигуна 2967 см3, тип палива - дизель (м`ягкий гібрид), рік випуску - до 1 року.
Відповідно до пп. 267.2.1 ст. 267 ПК України Кабінет Міністрів України постановою від 18.02.2016 №66 затвердив Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.
Згідно з пунктом 5 вказаної Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.
Відповідно до пункту 6 Методики, аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.
Враховуючи вищенаведені приписи Методики, колегія суддів дійшла висновку про те, що модель автомобіля Audi Q7 S Line, дизель НОМЕР_3 , належна позивачу, не відповідає моделі Audi Q7 S Line з об`ємом двигуна 3 літри, тип палива - дизель, рік випуску - до 1 року, яка включена до Переліку на 2023 рік.
Разом з тим, модель автомобіля Audi Q7 S Line, дизель НОМЕР_3 , належна позивачу, відповідає моделі Audi Q7 50 TDI quattro S line з об`ємом двигуна 2967 см3, тип палива - дизель (м`ягкий гібрид), рік випуску - до 1 року, яка включена до Переліку на 2024 рік.
Колегія суддів зазначає, що законодавець покладає обов`язок визначати середньоринкову вартість транспортного засобу на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Водночас, повноваження податкового органу обмежуються виключно формуванням податкового повідомлення-рішення, спираючись на інформацію про автомобілі-об`єкти оподаткування, оприлюднену на офіційному веб-сайті відповідного Міністерства.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 05.11.2019 у справі №824/714/16-а.
Тож, транспортний засіб, Audi Q7 S Line, дизель 2967 см3, ІНТЗ НОМЕР_4 , який зареєстрований за Товариством, є об`єктом оподаткування транспортним податком у розумінні приписів пп. 267.2.1 ст. 267 ПК України лише у 2024 році, з огляду на що доводи позивача протилежного змісту колегія суддів визнає необґрунтованими.
Відповідно до пп. 267.6.4 ст. 267 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
За таких обставин логічним і послідовним колегія суддів визнає висновок перевірки щодо порушення платником порядку звітування внаслідок неподання декларації з транспортного податку за І квартал 2024 року, у зв`язку з чим до такого платника на підставі п. 120.1 ст. 120 ПК України (неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання) податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2025 №00046760701 у сумі 340,00 грн (т. 5, а.с. 129).
З урахуванням з`ясованих в ході судового розгляду обставин нарахування транспортного податку та штрафних санкцій, колегія суддів визнає податкове повідомлення-рішення №00046750701 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб за 2023 рік у сумі 23437,50 грн., у т.ч. 18750,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 4687,50 грн. - за штрафними санкціями, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. В іншій частині податкове повідомлення-рішення №00046750701 щодо визначення грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб за 2024 рік у сумі 7812,50 грн., у т.ч. 6250,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 1562,50 грн. - за штрафними санкціями, колегія суддів вважає правомірним та таким, що не належить скасувати.
Відповідно, є протиправним та таким, що належить скасувати, податкове повідомлення-рішення №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн.. В іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.
З огляду на вказане, адміністративний позов у даній частині підлягає частковому задоволенню.
Надаючи правову оцінку податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2025 №00046730701, №00046740701 в частині нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Вибірковою перевіркою правильності оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих), зокрема, у формі виплати зарплати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, на підставі документів: головної книги, оборотно-сальдових відомостей (обороти по рахунку) по рахунках 311 «Рахунки в банках», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 64 «Розрахунки за податками та зборами», 661 «Розрахунки за заробітною платою», податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ, №4ДФ), виписок банків, договорів та додатків до них, рахунків-фактур встановлено, що Товариством було перераховано на відрядження добові працівникам без підтверджуючих документів.
Перевіркою досліджувалися накази директора ТОВ «Прометей Агро» про відрядження працівників, видані з мотивів виробничої необхідності (для здійснення попиту на перевезення та придбання товару від контрагентів-постачальників до складу ТОВ «Прометей Агро» та/або доставка товару до контрагентів-покупців згідно з умовами договорів поставки, укладеними з такими контрагентами) у період з 2019 року по 2023 рік.
До прикладу позивач надав один з таких типових наказів від 01.09.2022 №В-01-09 (т. 3, а.с. 23), відповідно до якого у зв`язку з виробничою необхідністю направлено у відрядження по Україні для здійснення попиту на перевезення та придбання товару від контрагентів-постачальників до складу ТОВ «Прометей Агро» та/або доставку товару до контрагентів-покупців згідно з умовами договорів поставки, укладеними з такими контрагентами, заступника директора ОСОБА_2 , комерційного директора Клименко С.І., начальника відділу збуту Василькова О.В., менеджерів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 терміном 22 робочих дні з 01.09.2022 по 30.09.2022. Цим же наказом передбачено нарахування та виплату добових по відрядженням у розмірі для відрядження на території України не більш як 650,00 грн. (0,1 розміру мінімальної зарплати) за кожен календарний день такого відрядження в розрахунку за кожен такий робочий день. Згідно з відомістю розподілу виплат ТОВ «Прометей Агро» від 01.09.2022 (т. 3, а.с. 24), особам, включеним до наказу про відрядження, були перераховані кошти на відрядження у сумі 14 300,00 грн. (650,00 грн. х 22 дні), загалом – 71 500,00 грн., 30.09.2022, після завершення строку відрядження, відряджені особи подали звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (т. 3, а.с. 25-29), які того ж дня були затверджені керівником Товариства.
У ході перевірки встановлено, що у наданих наказах на відрядження Товариство не вказує пункт призначення, назву підприємства, на яке відряджається працівник, в результаті чого відсутня можливість підтвердження фактичного перебування працівника у відрядженні.
Такі висновки контролюючим органом зроблено на підставі аналізу Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59, якою передбачено, що направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник строку й мети відрядження.
Документами, що підтверджують зв`язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, є, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника.
Оподатковуваний дохід виникає, якщо працівник: не може підтвердити свої витрати у відрядження первинними документами; не повернув у встановлений строк суми надміру витрачених коштів на невикористану суму авансу (за її наявності); не підтвердив зв`язок відрядження з господарською діяльністю роботодавця документами.
Наказ (розпорядження) про відрядження - обов`язковий документ відповідно до пп. 170.9.1 ст. 170 ПК України. У ньому зазначають: ПІБ і посаду відрядженого працівника; пункт призначення (місто, область); мету відрядження; назву підприємства, на яке відряджається працівник; строк відрядження; розмір добових; інші умови відрядження залежно від конкретної ситуації.
За висновком перевірки, ТОВ «Прометей Агро» не надало жодних підтверджуючих документів, які б підтверджували ціль відрядження. З авансового звіту встановлено відсутність будь-яких витрат у відрядженні (проїзд, проживання). За відсутності зазначених підтвердних документів сума добових включається до оподатковуваного доходу платника податку як додаткове благо відповідно до абзацу «е» пп. 164.2.17 ст. 164 ПК України.
З отриманих сум додаткового блага податковим агентом утримуються суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
З огляду на встановлений перевіркою факт порушення ТОВ «Прометей Агро» вимог пп. 14.1.48 ст. 14, пп. 164.2.1, абз. «е» пп. 164.2.17 ст. 164, пп. 168.1.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 170.9.1 ст. 170 ПК України, загальна сума податку на доходи фізичних осіб із сум виплаченого додаткового блага визначена в сумі 209 498,40 грн., у т.ч. за травень 2019 року в сумі 4575,60 грн., за серпень 2019 року в сумі 1476,00 грн., за жовтень 2019 року в сумі 6346,80 грн., за листопад 2019 року в сумі 1476,00 грн., за грудень 2019 року в сумі 4649,40 грн., за січень 2020 року в сумі 3807,00 грн., за травень 2020 року в сумі 3045,60 грн., за червень 2020 року в сумі 1269,00 грн., за серпень 2020 року в сумі 2538,00 грн., за вересень 2020 року в сумі 507,60 грн., за вересень 2021 року в сумі 11880,00 грн., за жовтень 2021 року в сумі 10260,00 грн., за листопад 2021 року в сумі 19980,00 грн., за січень 2022 року в сумі 11115,00 грн., за лютий 2022 року в сумі 9360,00 грн., за березень 2022 року в сумі 6435,00 грн., за квітень 2022 року в сумі 11700,00 грн., травень 2022 року в сумі 11700,00 грн., за серпень 2022 року в сумі 12870,00 грн., вересень 2022 року в сумі 12870,00 грн., за березень 2023 року в сумі 28234,80 грн., за квітень 2023 року в сумі 4680,00 грн., за липень 2023 року в сумі 12600,00 грн., за серпень 2023 року в сумі 16122,60 грн..
Крім цього, у зв`язку з порушенням абз. «е» пп. 164.2.17 ст. 164, пп. 168.1.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, з урахуванням вимог пп. 1.4, пп. 1.5, пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, загальна сума додатково визначеного контролюючим органом військового збору з сум виплаченого додатково блага становить 17 458,20 грн..
На підставі вказаних висновків контролюючим органом 16.04.2025 сформовано податкове повідомлення-рішення №00046730701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн. - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 грн - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн – пені, та податкове повідомлення-рішення №00046740701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28 060,78 грн., у т.ч. 17458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8 316,99 грн - пені.
Спростовуючи висновки перевірки з цього приводу, позивач зазначив, що, відповідно до пункту 15 «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 №59 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 17.03.2011 №362), окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням). До перевірки були надані відповідні накази на відрядження працівників, де зазначено, що директор відряджає працівників у відрядження по Україні, визначені працівники, їх посади, кількість робочих днів, дата вибуття та дата прибуття, вказана мета відрядження: для здійснення попиту на перевезення та придбання товару від контрагентів-постачальників до контрагентів-покупців. Перевіряючим також надавались відомості про розподіл виплат на працівників: переказ коштів на банківську картку кожного працівника, звіти про використання коштів кожним працівником, що підписані особистими підписами працівників, перевірені і підписані керівником. Податковий орган надсилав запит від 06.03.2025 №2/16-31 про надання пояснень та копій первинних документів про витрати на службові відрядження адміністративного персоналу за період 2020-2023 років, у відповідь на який 06.03.2025 були надані пояснення з приводу того, що одним з обов`язків менеджерів з продажу та інших працівників є службові відрядження та проведення переговорів з потенційними та існуючими клієнтами поза межами офісу ТОВ «Прометей Агро». Службові відрядження спрямовані для роз`яснень менеджерами підприємства клієнтам переваг продукції, наявності асортименту продукції, умов купівлі та умов поставки товару клієнтам (господарствам), які зацікавлені або можуть бути зацікавлені продукцією Товариства у вигляді мінеральних добрив, посівного матеріалу, засобів захисту рослин українського та закордонного виробництва. Службові відрядження плануються кожним менеджером індивід 
З урахуванням викладеного, позивач стверджує, що висновки податкового органу про нереальність вищевказаних операцій, відсутність економічного обґрунтування є помилковими та спростовуються наданими поясненнями і первинними документами, а податкові повідомлення-рішення від 16.04.2025 №00046730701 та №00046740701 є незаконними.
Надаючи оцінку доводам сторін з цього приводу, колегія суддів враховує наступне.
Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 №59, на яку посилаються обидва учасники справи, містить визначення службового відрядження, яким вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).
Судовим розглядом з даних, розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що ТОВ «Прометей Агро» є суб`єктом приватного права, який не утримується за рахунок бюджетних коштів.
З огляду на вказане, колегія суддів визнає безпідставними посилання сторін на необхідність застосування у спірних правовідносинах положень Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59, оскільки норми вищезазначеної Інструкції спрямовані на урегулювання відносин, які виникають між органами державної влади, підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансується) за рахунок бюджетних коштів.
Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 09.11.2021 у справі №820/1750/17.
В той же час, оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV ПК України, відповідно до пп. 162.1.1 ст. 162 якого, платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.
Згідно з пп. 163.1.1 ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Статтею 165 ПК України визначено вичерпний перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, кошти, отримані платником податку на відрядження або під звіт і розраховані згідно із пунктом 170.9 статті 170 цього Кодексу (пп. 165.1.11 ПК України).
У свою чергу, пункт 170.9 статті 170 ПК України визначає порядок оподаткування суми надміру витрачених коштів/електронних грошей, отриманих платником податку на відрядження або під звіт, не повернутої у встановлений строк.
Так, відповідно до приписів пп. 170.9.1 ст. 170 ПК України, податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.3 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме:
а) на відрядження - у сумі, що перевищує суму витрат платника податку на таке відрядження, розрахованій згідно з цим підпунктом.
Не є доходом платника податку - фізичної особи, яка перебуває у трудових відносинах із своїм роботодавцем або є членом керівних органів підприємств, установ, організацій, сума відшкодованих йому у встановленому законодавством порядку витрат на відрядження в межах фактичних витрат, а саме: на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), на найм інших жилих приміщень, оплату телефонних розмов, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в`їзд (віз), обов`язкове страхування, інші документально оформлені витрати, пов`язані з правилами в`їзду та перебування у місці відрядження, в тому числі будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв`язку із здійсненням таких витрат.
Фактична кількість днів перебування у відрядженні визначається згідно з наказом про відрядження за наявності одного чи декількох документальних доказів перебування особи у відрядженні (відміток прикордонних служб про перетин кордону, проїзних документів, рахунків на проживання та/або будь-яких інших документів, що підтверджують фактичне перебування особи у відрядженні).
Зазначені в абзаці другому цього підпункту витрати не є об`єктом оподаткування цим податком лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість таких витрат.
До підтвердних документів належать:
транспортні квитки або транспортні рахунки та багажні квитанції (у тому числі електронні квитки);
документи, отримані від осіб, які надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, страхові поліси;
документи (виписки та/або відомості з рахунку), що містять визначену законом інформацію про виконані платіжні операції за рахунком, до якого емітовані платіжні інструменти;
документи, що підтверджують виконання операції з використанням платіжних інструментів;
інші документи, що засвідчують вартість витрат.
До оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 80 євро за кожен календарний день такого відрядження за офіційним обмінним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, в розрахунку за кожен такий день.
Сума добових визначається в разі відрядження:
у межах України та країн, в`їзд громадян України на територію яких не потребує наявності візи (дозволу на в`їзд), - згідно з наказом про відрядження та відповідними первинними документами.
За відсутності зазначених відповідних підтвердних документів сума добових включається до оподатковуваного доходу платника податку.
Як вбачається з пояснень позивача та наданих на їх підтвердження доказів, ТОВ «ТО «Прометей Агро» мало у власності та користуванні автомобіль Renault Kango, 2016 року виготовлення, який придбано 06 вересня 2021 року у ПП «ОЛТРАНС ГЛОБАЛ» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ) та автомобіль Renault Trafic, 2016 року випуску, який придбаний 28 квітня 2021 року у ТОВ «ТОП БРОК» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ).
Відповідно до довідки форми 20-ОПП, автомобіль Renault Kango взятий на облік 20.09.2021, а автомобіль Renault Trafic – 19.05.2021.
Так, на підтвердження використання вказаних автомобілів для відряджень працівників позивач надав: акти списання товарів: палива, в яких вказано в пункті «підстава»: використання в господарській діяльності, робота автомобіля Renault Trafic або Renault Kango, «стаття витрат»: витрати на пальне вантажного автомобіля; подорожні листи службового автомобіля, в яких вказано номер листа, дату листа, автомобіль, директора та особу, що прийняла автомобіль. Крім того, чітко вказана дата поїздки, час поїздки, маршрут, пробіг (показники одометра), витрати пального, марка пального та залишки.
Вищевказані документи були надані відповідачу під час податкової перевірки, однак до уваги не брались.
При цьому, податковим органом не встановлено порушень щодо придбання позивачем пального для власних потреб. У позивача наявні транспортні засоби для використання пального у господарській діяльності та його списання.
Також, як вбачається з матеріалів справи, до перевірки були надані відповідні накази на відрядження працівників, де зазначено, що директор відряджає працівників у відрядження по Україні, визначені працівники, їх посади, кількість робочих днів, дата вибуття та дата прибуття, вказана мета відрядження: для здійснення попиту на перевезення та придбання товару від контрагентів-постачальників до контрагентів-покупців. Контролюючому орагну також надавались відомості про розподіл виплат на працівників: переказ коштів на банківську картку кожного працівника, звіти про використання коштів кожним працівником, що підписані особистими підписами працівників, перевірені і підписані керівником. 
На запит контролюючого органу від 06.03.2025 №2/16-31 про надання пояснень та копій первинних документів про витрати на службові відрядження адміністративного персоналу за період 2020-2023 років позивачем надано пояснення, в яких зазначено, що одним з обов`язків менеджерів з продажу та інших працівників є службові відрядження та проведення переговорів з потенційними та існуючими клієнтами поза межами офісу ТОВ «Прометей Агро». Службові відрядження спрямовані для роз`яснень менеджерами підприємства клієнтам переваг продукції, наявності асортименту продукції, умов купівлі та умов поставки товару клієнтам (господарствам), які зацікавлені або можуть бути зацікавлені продукцією Товариства у вигляді мінеральних добрив, посівного матеріалу, засобів захисту рослин українського та закордонного виробництва. Службові відрядження плануються кожним менеджером індивідуально, по певним районам та прилеглим областям до офісів, тому перелік клієнтів, час перебування у відрядженні, припустима відстань поїздок та перелік господарств можуть змінюватися залежно від певних обставин, таких як: зміна планів клієнта, відмова клієнта від зустрічі, перенесення клієнтом зустрічі, поява іншого потенційного клієнта під час перебування у службовому відрядженні, огляд менеджером господарства клієнта, за його згодою, для визначення потрібних мінеральних добрив. Персонал ТОВ «Прометей Агро» здійснював відрядження до прилеглих до офісу в м. Полтава областей та прилеглих областей до офісу, що знаходиться у м. Вінниця. Відповідно менеджерами Товариства та іншими працівниками були здійснені службові відрядження по Полтавській і Вінницькій областям та до прилеглих до них областям. Отримання фінансового результату від кожного окремого службового відрядження кожен раз є різним. Клієнти можуть погодитися на укладення договору купівлі-продажу товару, можуть відмовитися, а можуть домовитися про ще декілька зустрічей для узгодження умов співпраці (укладення договору). 
Колегія суддів зауважує, що з наданих позивачем документів вбачається, що працівники позивача дійсно були відряджені в робочих цілях за наказами директора, користувалися автомобілями, що перебували у власності Товариства.
Отже, враховуючи, що судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено пов`язаність відрядження працівників з господарською діяльністю підприємства, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні правові підстави для включення розміру добових витрат до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.
Згідно з абзацом першим пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Відповідно до пп. 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору з доходів платників збору, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту.
Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету з доходів платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, за умовою пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
Згідно з пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, платники збору, зазначені у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Розділ ІV ПК України регулює правовідносини, пов`язані з податком на доходи фізичних осіб.
Тож утримання (нарахування) та сплата (перерахування) військового збору до бюджету з доходів платників здійснюється у безпосередньому зв`язку з утриманням (нарахуванням) та сплатою (перерахуванням) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, що свідчить про похідний характер збору від податку.
За з`ясованих обставин суд визнає неправомірним висновок контролюючого органу про необхідність включення суми добових до оподатковуваного доходу платника податку як додаткового блага, з якого податковим агентом мають утримуватися як суми податку на доходи фізичних осіб, так і суми військового збору.
У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про протиправність та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2025 №00046730701, №00046740701, з огляду на що позов у даній частині слід задовольнити.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про протиправність та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2025: №00046710701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на 1 238 900,75 грн., у т.ч. 1 003 984,00 грн. - за податковими зобов`язаннями, та 234 916,75 грн. - за штрафними санкціями; №00046730701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн. - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн. - пені; №00046740701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28060,78 грн., у т.ч. 17 458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8316,99 грн. – пені; №00046750701 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб за 2023 рік у сумі 23437,50 грн., у т.ч. 18750,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 4687,50 грн. - за штрафними санкціями; №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн. за платежем "Транспортний податок з юридичних осіб".
В іншій частині адміністративний позов слід залишити без задоволення.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2025: №00046730701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн. - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 грн. - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн. - пені; №00046740701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28060,78 грн., у т.ч. 17 458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8316,99 грн. – пені; №00046750701 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб за 2023 рік у сумі 23437,50 грн., у т.ч. 18750,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 4687,50 грн. - за штрафними санкціями; №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн. за платежем "Транспортний податок з юридичних осіб", підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 440/8012/25 належить залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро" задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 440/8012/25 скасувати в частині відмови у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.04.2025: №00046730701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн. - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 грн. - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн. - пені; №00046740701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28060,78 грн., у т.ч. 17 458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8316,99 грн. - пені; №00046750701 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб за 2023 рік у сумі 23437,50 грн., у т.ч. 18750,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 4687,50 грн. - за штрафними санкціями; №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн. за платежем "Транспортний податок з юридичних осіб".
В цій частині ухвалити постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгове об`єднання "Прометей Агро" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.04.2025 №00046730701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 335 542,27 грн., у т.ч. 209 498,80 грн. - за податковим зобов`язанням, 27 427,15 грн. - за штрафними санкціями, 98 616,32 грн. - пені.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.04.2025 №00046740701, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 28060,78 грн., у т.ч. 17 458,20 грн. - за податковим зобов`язанням, 2 285,59 грн. - за штрафними санкціями, 8316,99 грн. - пені. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.04.2025 №00046750701 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з юридичних осіб за 2023 рік у сумі 23437,50 грн., у т.ч. 18750,00 грн. - за податковим зобов`язанням, та 4687,50 грн. - за штрафними санкціями.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 16.04.2025 №00046760701, яким до платника за фактом неподання декларацій з транспортного податку за 2023 рік застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн. за платежем "Транспортний податок з юридичних осіб".
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 440/8012/25 залишити без змін. .
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко