Справа № 592/4106/26
Провадження № 3/592/905/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року         м.Суми 
Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю захисника Юшкевич Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
у с т а н о в и л а :
10.03.2026 о 07:51 в м. Суми по вул. Роменська, 43, водій ОСОБА_1 керував т/з Renault Megan д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показами приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат тесту становив 0,73 проміле, з яким водій був згоден; огляд проводився на місці зупинки т/з зі згоди водія. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився; про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином; з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався.
Враховуючи те, що згідно з ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, а захист ОСОБА_1 здійснює професійний адвокат, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі ОСОБА_1 за наявними матеріалами справи.
Згідно з позицією сторони захисту, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю. Так, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції незаконно, не з визначених ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» підстав, отже подальші вимоги поліцейських щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння в силу доктрини «плодів отруйного дерева», результати такого огляду також є незаконними. Щодо порушення порядку проведення огляду захисник вказує на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права на проведення огляду в закладі охорони здоров`я, вказуючи, що в лікарні буде проведений такий самий тест. Протокол не містить переліку виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а результат приладу не був роздрукований відразу після проходження огляду, що унеможливлює приналежність його останньому.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла таких висновків.
Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується долученими до матеріалів справи доказами в їх сукупності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 310973 від 10.03.2026, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення вимог п. 2.9.а ПДР України;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та звітом приладу, якими підтверджується, що 10.03.2026 о 07:54 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 (прилад ARLM-0466), результат огляду 0,73 ‰;
- відеозаписом з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції, на якому 10.03.2026 о 07:51 зафіксовано момент руху та момент зупинки поліцейськими т/з Renault Megan д.н.з. НОМЕР_1 ;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції від 10.03.2026, на яких зафіксовано проходження водієм ОСОБА_1 10.03.2026 о 07:54:17 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат огляду 0,73‰; о 21:39:40 на відеозаписі зафіксовано, що водій погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння (clip_1 07:54:46, 07:54:55), був відсторонений від керування; при цьому, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (08:20:15);
- розпискою ОСОБА_2 від 10.03.2026, яка прийняла в керування т/з Renault Megan д.н.з. НОМЕР_1 ;
- довідкою про наявність у ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування т/з серії НОМЕР_2 від 13.06.2003.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Під час дослідження матеріалів справи судом не встановлено порушень вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, які мали б наслідком закриття провадження у справі.
Так, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівник поліції назвав виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), був зроблений контрольний забір повітря, після проведення огляду за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 з результатами погодився, питання про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не ставив.
Питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, а тому доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу.
Не можна вважати тиском на ОСОБА_1 роз`яснення працівника поліції порядку застосування газоаналізатору Драгер, в тому числі, щодо необхідності постійно рівномірно вдихати повітря в мундштук приладу до звукового сигналу, не переривати видих, оскільки така поведінка буде розцінена, як відмова від проходження огляду. Не повідомлення ОСОБА_1 про право пройти огляд в найближчому медичному закладі зумовлена тим, що він погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки т/з.
Сумніви захисника щодо належності долученого до протоколу звіту газоаналізатора саме ОСОБА_1 через те, що такий був роздрукований поліцейським не відразу, спростовуються зафіксованим в звіті приладу часом проведення огляду ОСОБА_1 10.03.2026 07:54, який повністю узгоджується з часом проходження такого огляду на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.
Щодо незгоди захисника з причиною зупинки ОСОБА_1 , яка була оголошена останньому, зокрема через наявну інформацію щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, то слід зазначити, що обов`язок на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суддя вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 172-29 ч.3, 283, 284, 285 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665,60 грн.
У відповідності до ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя       Тетяна ШИЯНОВСЬКА