КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Київ справа №320/36868/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та просить суд:
визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548) від 02.03.2023 № 104450008852 та від 02.05.2023 № 104450008852 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України № 796 від 28.02.1991 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 03.02.2023 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України № 796 від 28.02.1991 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 55 Закону України № 796 від 28.02.1991 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796), однак відповідач рішеннями від 02.03.2023 № 104450008852 та від 02.05.2023 № 104450008852 на її думку протиправно відмовивли їй у призначені пенсії на пільгових умовах аргументуючи це тим, що позивач не доведено факт проживання протягом 4 років в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
25.03.2025 та 26.11.2025 до суду надійшли відзиви від відповідачів, в яких просили відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки для цього відсутні правові підстави.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки № 43606 від 24.03.2023 виданою Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області позивач проживала або працювала у м. Біла Церква з 01.09.1988 по 31.12.2014.
Згідно з довідкою № 05-5616 від 24.03.2023 виданою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради позивачу вручено посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 серії НОМЕР_2 від 14.03.2007. 
21.02.2023 позивач звернулася з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, на що отримала лист-відповідь від 27.03.2023 та рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.03.2023 № 104450008852 про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах.
Підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону № 796 згідно даного рішення, є не доведення факту проживання на відповідній території 4 років станом на 01.01.1993. 
25.04.2023 позивач звернулася вдруге з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на що 05.05.2023 отримала лист-відповідь та рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.05.2023 № 104450008852 про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах. 
Підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону № 796 згідно даного рішення, є не доведення факту проживання на відповідній території 4 років станом на 01.01.1993. 
Не погоджуючись з правомірністю таких дій відповідачів, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач вказала, що набула право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796. Однак, відповідач, на її думку, протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.
Таким чином, ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивача права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 Закону № 796.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом № 796.
Згідно зі ст. 9 Закону № 796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону № 796 особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.
Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими Законом № 796, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Згідно з матеріалів справи у позивача наявне посвідчення потерпілого від ЧАЕС категорії № 4.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Згідно з положеннями ст. 26 Закону № 1058 право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. 
Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - не менше 25 років; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років; з 01.01.2020 по 31.12.2020 - не менше 27 років; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - не менше 29 років; з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років; з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року - не менше 31 року; з 01.01.2025 по 31.12.2025 - не менше 32 років; з 01.01.2026 по 31.12.2026 - не менше 33 років; з 01.01.2027 по 31.12.2027 - не менше 34 років; починаючи з 01.01.2028 - не менше 35 років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до ст. 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років вік знижується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Згідно з приміткою до вказаної статті початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
На виконання положень Закону № 1058 постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 (далі - Порядок № 22-1).
Абзацом 2 пп. 7 п. 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Для потерпілих від Чорнобильської катастрофи такими документами є:
документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;
посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності).
Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіоекологічного контролю.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, в постановах від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 та від 17.06.2020 у справі № 572/456/17.
Крім того, у постановах від 19.09.2019 у справі № 556/1172/17, від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.
Відтак, вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території.
Як вбачається з листа відмови Головного управління ПФУ у Херсонській області, пенсійним органом взято до уваги при зарахуванні до пільгового стажу лише періоди реєстрації позивачки згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи № 15.2-03/26, №15.2-03/27, № 15.2-03/29, № 15.2-03/30 від 14.02.2023, суд звертає увагу, що дані довідки посвідчують лише факт реєстрації місця проживання особи, однак не можуть в повній мірі підтверджувати факт роботи та фактичне місце проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю, як зазначалось судом раніше важливим є встановити факт проживання або роботи але не реєстрації особи у відповідній зоні.
В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 зазначені наступні періоди роботи:
з 01.09.1988 по 12.08.1989. працювала на посаді вчителя навчальних класів Білоцерківської середньої школи № 12 (11 місяців 12 днів); 
з 30.08.1989 по 15.08.1992 працювала на посаді вчителя навчальних класів Білоцерківської середньої школи №12 (2 роки 11 місяців 17 днів);
з 15.08.1992 по 01.09.1997 працювала на посаді вихователя групи продовженого дня в середній школі № 21 м. Біла Церков, по переводу з середньої шкоди № 12 (4 місяці 18 днів до 01.01.1993).
З даних записів вбачається, що позивач відпрацювала в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993, 4 роки 3 місяці 17 днів. 
Тому суд вважає, що довідки про реєстрацію місця проживання не є єдиним документом, який підтверджує постійне місце проживання чи місце роботи. Водночас до матеріалів справи долучено довідку № 4360, видану Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області, в якій зазначено, що позивач дійсно постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю та станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у цій зоні не менше чотирьох років.
Відповідно для встановлення факту проживання чи роботи на відповідній зоні має братись до уваги саме належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не зареєстроване місце проживання.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 572/456/17 та від 11.11.2024 у справі № 460/19947/23.
Щодо твердження відповідача про не взяття до розгляду періоду роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю у м. Біла Церква за записами № 8- № 9 період з 30.08.1989 по 15.08.1992, № 10-№ 11 період з 16.08.1992 по 11.03.2003, оскільки заявницею надано свідоцтво про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_4 від 23.05.1990), в якому в графі місце народження зазначено м. Нікополь, яке знаходиться не на забруднений території, отже не підтверджується постійна робота в зоні посиленого радіоекологічного контролю.
З даного твердження вбачається, що оскільки народження дитини відбулось не в зоні посиленого радіоекологічного контролю то слід не враховувати періоди до пільгового стажу, оскільки до позивачки не можна застосувати визначення щодо «постійного» проживання або «постійної» роботи, з огляду на це суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що сам факт народження дитини в іншому місті не може підтверджувати зміну постійного місця проживання чи постійного місця роботи адже народження дитини не є тривалим періодом, протягом якого особа постійно перебуває (проживає) в певному місці тому суд не вважає факт народження дитини в іншому місці як вагому підставу для не зарахування даних періодів.
Інших доводів, що до не зарахування спірного періоду відповідачем не наведено.
Щодо позовної вимоги про призначення пенсії на пільгових умовах то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 55 Закону № 796 передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. пенсії налаються із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону № 1058 за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Відповідно до ст. 26 Закону № l058 починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років.
Відповідно не менше 25 років страхового стажу який дасть право виходу на пенсію у 55 років (30-5=25). 
Згідно із ч. 2 ст. 55 Закону № 796 особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058 на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років; 
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали в зазначених зонах з моменту аварії до 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи у цей період.
Відповідно до матеріалів справи, до позивача не застосовується початкова величина зниження пенсійного віку у розмірі 2 років, тобто може бути застосоване лише додаткове зменшення пенсійного віку - 1 рік за кожні 3 роки проживання чи роботи, але не більше ніж 5 років.
Так, для зменшення пенсійного віку на 5 років позивачці необхідно прожити або пропрацювати у місті Біла Церква не менше 15 років.
Згідно з довідкою № 4360 від 24.03.2023, виданою Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області, позивачка у період з 01.09.1988 по 31.12.2014 проживала та працювала у місті Біла Церква.
Відтак позивачка має право на зменшення пенсійного віку на 5 років, оскільки проживала та працювала на відповідній території понад 15 років.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На час розгляду справи пенсія не призначена. Призначення пенсії за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України. 
Тому з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати належний орган призначення пенсії повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, подану позивачем, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який не довів правомірність своєї бездіяльності.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивачем сплачено 2 147,20 грн судового збору за подання даного адміністративного позову, що підтверджується квитанцією від 27.05.2023.
Відтак у зв`язку із задоволенням позову суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів сплачений судовий збір у сумі 1 073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242- 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063) від 02.03.2023 № 104450008852 та Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057) від 02.05.2023 № 104450008852 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України № 796 від 28.02.1991 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057) повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України № 796 від 28.02.1991 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057) судовий збір у сумі 357,86 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548) судовий збір у сумі 357,86 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063) судовий збір у сумі 357,86 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.