Справа № 991/1999/26
Провадження 1-кп/991/29/26

У Х В А Л А

12 червня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу
та
клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 
у кримінальному провадженні № 52025000000000092 від 20.02.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_4  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_7  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження
Означене кримінальне провадження перебуває на розгляді Вищого антикорупційного суду.
07.05.2026 на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну застосованого до нього запобіжного заходу.
15.05.2026 від ОСОБА_4 надійшли доповнення до клопотання про зміну запобіжного заходу.
05.06.2026 до суду надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 52025000000000092 від 20.02.2025.
08.06.2026 до суду надійшли письмові заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 на клопотання прокурора.

2. Суть та обґрунтування поданих клопотань та заперечень
2.1. Суть та обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу (з урахуванням доповнень)
Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, просив скасувати застосований до нього запобіжний захід у вигляді застави та всі покладені на нього обов`язки у кримінальному провадженні № 52025000000000092, повернути заставу заставодавцю.
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_4 зазначив, що:
1) відсутні законні підстави подальшого утримання застави, яке порушує право власності заставодавця.
Застава у розмірі 400 000 грн застосована до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52022000000000169. У провадженні № 52025000000000092 застава фактично не вносилася, а процесуальне рішення про її «перенесення» відсутнє.
Вищий антикорупційний суд також підтверджує, що застава в розмірі 400 000 грн внесена у кримінальному провадженні № 52022000000000169. Також заставодавець висловив категоричну незгоду на використання коштів у провадженні № 52025000000000092;
2) термін застосування обмежень є надмірним. Загальний строк перебування ОСОБА_4 під дією запобіжних заходів у межах фактично одного й того самого обвинувачення (з урахуванням кримінального провадження № 52022000000000169, з якої виділено дане провадження) становить понад 35 місяців;
3) кримінальне провадження № 52025000000000092 фактично успадкувало процесуальні строки провадження № 52022000000000169 у якому завершився строк досудового розслідування;
4) відсутні обґрунтовані ризики, оскільки ризик впливу на свідків нівелюється нормами КПК та КК України, які передбачають кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань під присягою.
Факт виїзду за кордон та добровільне повернення в Україну в умовах воєнного стану та вже під час усвідомлення інтересу правоохоронних органів до справи, є найкращим доказом відсутності наміру переховуватися;
5) ОСОБА_4 демонструє бездоганну процесуальну поведінку;
6) наявні порушення принципу правової визначеності, які полягають у тому, що у кримінальному провадженні № 52025000000000092 відсутня ухвала про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 саме у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала від 08.01.2025 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 52022000000000169 - відсутня у реєстрі матеріалів досудового розслідування останнього.
А в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52025000000000092 реквізити цієї ухвали спотворені та не відповідають дійсності;
7) у період з 20.02.2025 (з моменту виділення матеріалів кримінального провадження № 52025000000000092) до 28.02.2025 ОСОБА_8 не мав процесуального статусу підозрюваного (оскільки 28.02.2025 йому повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні), але відносно нього діяв запобіжний захід.

2.2. Обґрунтування клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 .
У клопотанні прокурор зазначив, що ухвалою суду від 24.04.2026 на ОСОБА_4 строком на два місяці покладені обов`язки:
- не відлучатися за межі України без дозволу суду;
- прибувати на кожну вимогу до прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та/або суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області) усі свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.
У зв`язку із закінченням терміну дії обов`язків та наявністю ризику переховування обвинуваченого прокурор звернувся до суду з означеним клопотанням.
На переконання прокурора у цьому кримінальному провадженні ризик переховування ОСОБА_4 від суду продовжує існувати та зумовлений:
-тяжкістю кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та тяжкістю можливого покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих злочинів;
-розміром інкримінованої майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ;
-можливістю обвинуваченого виїхати закордон попри діючу в Україні нормативну заборону виїзду закордон чоловіків віком до 60 років.
Обвинувачений залишав територію України, зокрема 13.08.2022 на власному транспортному засобі, 12.12.2022 на автобусі, використавши при цьому свій паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 . Також ОСОБА_4 перебував закордоном у період з 23.03.2023 по 04.04.2023;
Також, прокурор зазначив, що вручення ОСОБА_4 обвинувального акта та направлення його до суду для розгляду по суті свідчить, що за результатами оцінки доказів стороною обвинувачення, обсягу цих доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.
У свою чергу, це актуалізує ризик переховування від суду. Тому прокурор просив продовжити на два місяці строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків.

2.3. Заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 на клопотання прокурора
Обвинувачений ОСОБА_4 надав письмові та усні заперечення на клопотання прокурора. 
По суті заперечення зводяться до того, що:
- кримінальне провадження № 52025000000000092 у зв`язку із його виділенням з кримінального провадження № 52022000000000169 успадкувало від первинного провадження й процесуальні строки, які вже закінчилися;
- у кримінальному провадженні № 52025000000000092 відсутнє первинне судове рішення про покладення обов`язків безпосередньо у цьому кримінальному провадженні;
- застава внесена третьою особою, яка висловила незгоду з використанням її коштів у якості застави у кримінальному провадженні № 52025000000000092;
- суттєво змінилися сімейні та фінансові обставини.
Стан здоров`я ОСОБА_4 та його літньої матері суттєво погіршилися та потребують постійного медичного нагляду та контролю.
Крім того, ОСОБА_4 має щомісячно сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей; відносно нього відкриті виконавчі провадження по стягненню боргів на загальну суму більше 11 млн грн; його фінансова діяльність фактично заморожена, у зв`язку з чим він, зокрема, позбавлений можливості забезпечити себе захисником за власним вибором, натомість він вимушений користуватися захисником, наданим державною.
Тому застава в розмірі 400 000 грн є абсолютно достатньою фінансовою гарантією належної поведінки ОСОБА_4 ;
- відсутні актуальні ризики, а їх наявність будується виключно на припущеннях, натомість ОСОБА_4 показує бездоганну процесуальну поведінку;
- застосування два рази поспіль запобіжного заходу в одному й тому саму провадженні з подальшим виділенням матеріалів в окремі провадження є свавіллям з боку держави, упередженим ставленням до обвинуваченого та маніпулюванням нормами закону.
В судовому засіданні обвинувачений подав додаткові документи в обґрунтування своєї позиції, зокрема й про скасування запобіжного заходу у виді застави.
З урахуванням викладеного обвинувачений просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та скасувати запобіжний захід.

3. Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав своє клопотання, просив його задовольнити, скасувати дію запобіжного заходу у вигляді застави з покладеними на нього обов`язками та повернути заставу в розмірі 400 000 грн заставодавцю.
Захисник ОСОБА_5 підтримав обвинуваченого, просив задовольнити його клопотання в повному обсязі та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого. Зазначив, що наведені ОСОБА_4 обставини не підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження.
Наголосив на актуальності ризику переховування обвинуваченого від суду з підстав, наведених у його клопотанні. Просив задовольнити своє клопотання та продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

4. Встановлені обставини
Ухвалою від 24.04.2026 суд частково задовольнив клопотання прокурора та продовжив на два місяці строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків:
- не відлучатися за межі України без дозволу суду;
- прибувати на кожну вимогу до прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області) усі свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.
Також, в ухвалі досліджена історія застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу. Суд виснував, що запобіжний захід - застава в розмірі 400 000 грн застосована до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52022000000000169. Внаслідок виділення з нього матеріалів за обвинуваченням, зокрема ОСОБА_4 , цей запобіжний захід продовжує діяти у кримінальному провадженні № 52025000000000092.
Тому питання покладення/продовження строку дії обов`язків у зв`язку із застосуванням до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 400 000 грн має розглядатися у кримінальному провадженні № 52025000000000092.

5. Мотиви суду
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131, п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи , зокрема застава, яка полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників провадження суд має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати, зокрема, запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
За змістом ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194, ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження дії запобіжного заходу, строку дії обов`язків розглядаються за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
У разі доведення прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя або суд застосовує заявлений запобіжний захід, покладаючи на підозрюваного (обвинуваченого) обов`язок прибувати за кожним викликом, а також інші доведені прокурором обов`язки (ч. 5 ст. 194 КПК України).
Згідно змісту статей 178, 194 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу (продовження строку дії обов`язків) суд має дослідити та встановити: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому суд має оцінити в сукупності: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.
З урахуваннямзаявлених клопотань та позицій прокурора, обвинуваченого та його захисника суд має вирішити:
- чи є обставини, зазначені обвинуваченим, підставами для зміни запобіжного заходу?
- чи є актуальним продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 .?

5.1. Про підстави для зміни запобіжного заходу
Виходячи з наведених положень кримінального процесуального закону обставинами для скасування запобіжного заходу є відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та/або відсутність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор.
Водночас підставою для зміни запобіжного заходу на м`якший або скасування окремих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є суттєва зміна обставин кримінального провадження, яка свідчить про реальне зменшення встановлених раніше процесуальних ризиків.
З урахуванням заявлених клопотань у цьому випадку суд має встановити чи є обставини, які зазначив обвинувачений у своєму клопотанні, такими, що свідчать про відсутність ризиків у кримінальному провадженні або зменшення їх актуальності.

1) У своєму клопотанні обвинувачений зазначив про відсутність законних підстав утримання застави, оскільки вона фактично вносилася у кримінальному провадженні № 52022000000000169, заставодавець висловив незгоду з використанням внесених ним коштів у провадженні № 52025000000000092 та відсутність рішення про безпосереднє застосування запобіжного заходу саме у провадженні № 52025000000000092.
Стосовно цих доводів суд зазначає таке.
Як вже зазначив суд в ухвалі від 24.04.2026, запобіжний захід в вигляді застави в розмірі 400 000 грн та ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, застосовані до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52022000000000169, з якого виділено матеріали провадження № 52025000000000092 разом із матеріалами щодо запобіжного заходу.
Запобіжний захід застосовується до особи у зв`язку з підозрою у вчиненні конкретного правопорушення. Оскільки при виділенні матеріалів суть підозри та особа підозрюваного залишаються незмінними, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу продовжує діяти автоматично у виділеному провадженні.
Повторне звернення прокурора з клопотанням про застосування запобіжного заходу з тих самих підстав призвело б до дублювання судових рішень щодо одного й того самого питання та суперечило б принципу правової визначеності.
За таких умов первинна ухвала є законною підставою для існування запобіжного заходу у новому провадженні. 
Тому застава у розмірі 400 000 грн та обов`язки, покладені на ОСОБА_4 у зв`язку з таким запобіжним заходом, діє виключно у кримінальному провадженні № 52025000000000092.
Також у наданому обвинуваченим листі Вищого антикорупційного суду від 27.04.2026 № 03.13-14/16/2026 (т. 6, а.с. 14) зазначено, що грошові кошти в сумі 400 000 грн внесені в якості застави за ОСОБА_4 по справі № 991/13575/24 провадження № 1-кс/991/13660/24. Відомості про номер кримінального провадження відсутні.
КПК України не передбачає погодження заставодавця щодо виділення матеріалів про застосування запобіжного заходу з одного кримінального провадження в інше. Питання виділення матеріалів кримінального провадження є дискрецією прокурора.
Незгода заставодавця з використанням коштів у якості застави в іншому кримінальному провадженні не є підставою для зміни такого запобіжного заходу та повернення коштів. Внесення застави є актом доброї волі, заставодавець бере на себе процесуальний обов`язок, відмова від якого нормами КПК не передбачена.
Особа, яка вносить заставу, повинна усвідомлювати, що ці кошти забезпечують виконання обвинуваченим своїх обов`язків протягом усього строку дії запобіжного заходу. Згідно з вимогами ст. 182 КПК України застава повертається лише у разі припинення запобіжного заходу.

2) ОСОБА_4 дійсно тривалий час перебуває під дією запобіжних заходів, зокрема, у кримінальному провадженні № 52025000000000092.
Проте, наразі до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Покладені обов`язки не є такими, що обмежують обвинуваченого у переміщенні територією України, не становлять перешкод у працевлаштуванні, побуті тощо.
Крім того, застава в розмірі 400 000 грн внесена третьою особою і не становить надмірного фінансового тягаря для обвинуваченого.

3) Питання встановлення чи закінчилися строки досудового розслідування не є предметом розгляду питання про запобіжний захід та обов`язки. 
Обвинуваченим подане окреме клопотання про закриття кримінального провадження, яке буде розглянуто згодом.

4) В ухвалі від 24.04.2026 суд дійшов висновку про актуальність у цьому кримінальному провадженні ризику переховування обвинуваченого від суду та навів обставини, які свідчили про його актуальність. Питання актуальності цього ризику саме на даний час є предметом клопотання прокурора.

5) Щодо доводу обвинуваченого про його процесуальну поведінку суд зазначає, що належна процесуальна поведінка є лише обставиною, яка враховується під час з`ясування питання щодо ступеня вірогідності вчинення дій із перешкоджання кримінальному провадження.
Водночас сама по собі ця обставина не спростовує можливість вчинення таких дій та не є виключною підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки може свідчити саме про дієвість запобіжного заходу.

6) Відсутність ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.01.2025 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 52022000000000169 у реєстрі матеріалі досудового розслідування цього провадження не свідчить про незаконність такої ухвали або реєстру матеріалів.
З урахуванням виділення частини матеріалів кримінального провадження № 52022000000000169 у провадження № 52025000000000092 така ухвала про прийняте процесуальне рішення може не мати значення для провадження № 52022000000000169.
Неправильне зазначення реквізитів ухвали у реєстрі також не свідчить про її незаконність тощо, не є порушенням прав учасників провадження і не тягне за собою юридичних наслідків.

7) Щодо відсутності процесуального статусу підозрюваного у період з 20.02.2025 до 28.02.2025 суд встановив таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Виділення матеріалів кримінального провадження в інше провадження не позбавляє особу статусу підозрюваного.
На час виділення матеріалів досудового розслідування у провадження № 52025000000000092 ОСОБА_4 перебував у статусі підозрюваного у провадженні № 52022000000000169.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини постанови прокурора від 20.02.2025 про виділення матеріалів досудових розслідувань виділено матеріали, зокрема, щодо ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.
Отже, після виділення матеріалів у провадження № 52025000000000092 ОСОБА_4 перебував у статусі підозрюваного.
Тому доводи стосовно правового вакууму у цей період та необґрунтованість дії запобіжного заходу та покладених обов`язків не підтверджуються.

За таких обставин суд не встановив підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу.

5.2. Про актуальність ризику переховування обвинуваченого від суду
Матеріали кримінального провадження та встановлені під час розгляду клопотань обставини дають підстави для висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченого від суду.
Існування цього ризику зумовлене сукупністю таких обставин, як:
1) тяжкість та характер інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. За змістом обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, відноситься до особливо тяжких (ч. 6 ст. 12 КК України), його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.
Також, це правопорушення відноситься до корупційних, що виключає можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням або призначення покарання, більш м`якого, ніж передбачено законом, у разі ухвалення обвинувального вироку в загальному порядку;
2) розмір інкримінованої шкоди. Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України під час здійснення публічних закупівель АТ «Укрзалізниця» за договором № ЦЗВ 02 03921-01 від 01.09.2021 на суму 97 444 504,90 грн та за договором № ЦЗВ-02-00522-01 від 18.05.2022 на суму 44 161 855,37 грн.
Такими діями, зокрема й ОСОБА_4 , АТ «Укрзалізниця» завдано шкоди в загальному розмірі 141 606 360,37 грн з ПДВ;
3) наявність достатніх майнових ресурсів у обвинуваченого, які можуть бути використані для переховування від органу досудового розслідування/суду. Про це свідчить, зокрема:
- належність ОСОБА_4 100% статутного капіталу АТ «ЗНВКІФ «11:11» (код ЄДРПОУ 44922669) в розмірі 8,5 млн грн та
- задекларовані доходи ОСОБА_4 , зокрема за 2023 рік в розмірі 10 704 981 грн доходів, нарахованих податковими агентами та 3 187 520 грн доходу від підприємницької діяльності.
Обвинувачений надав суду документи про наявність судового наказу про стягнення аліментів на користь двох неповнолітніх дітей та наявності виконавчого провадження про стягнення з нього 10 014 274 грн за рішенням суду.
Надані документи, на думку суду, не є вирішальними для оцінки майнового стану обвинуваченого з точки зору ризику переховування.

У своїх запереченнях ОСОБА_4 зазначив про погіршення свого стану здоров`я та його матері, зазначив про наявність виконавчих проваджень та необхідність сплачувати аліменти на дітей.
Продовження дії обов`язків, на переконання суду, не обмежують обвинуваченого у можливості догляду за матір`ю в разі необхідності або у наданні іншої допомоги.
Надані обвинуваченим документи щодо його стану здоров`я, на думку суду, не пов`язані з актуальністю продовження процесуальних обов`язків.
Також застава в розмірі 400 000 грн за ОСОБА_4 внесена третьою особою, тому відсутні підстави вважати, що це є надмірним фінансовим тягарем саме для обвинуваченого.
Означене кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Обставини, які зумовлюють існування цього ризику, не змінилися та зберігають свою актуальність.

5.3. Про підстави для зміни або скасування обов`язків
При вирішенні питання про можливість зміни або скасування обов`язків суд має врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Суд враховує:
- тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим;
- розмір інкримінованої шкоди;
- характер існуючого ризику;
- перебування судового провадження на стадії підготовчого судового засідання;
- відсутність фактору поступового зменшення ймовірності вчинення дій, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню, з огляду на стадію судового процесу
та вважає, що у кримінальному провадженні № 52025000000000092 від 20.02.2025 не зменшилася актуальність ризику переховування обвинуваченого від суду.
У цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 400 000 грн. Такий розмір застави не є таким, що остаточно нівелює ризик переховування.
Тому доцільним є продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 саме з метою контролю поведінки обвинуваченого та запобігання його виїзду за кордон з можливою метою переховування від суду.

6. Висновки суду
За наслідками судового розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу та клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків суд встановив:
- відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на даній стадії судового провадження та за наявних обставин;
- законність та правомірність продовження строку дії обов`язків саме у кримінальному провадженні № 52025000000000092 від 20.02.2025;
- актуальність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду;
- відсутність підстав для зміни або скасування покладених на обвинуваченого обов`язків.
Тому слід відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та задовольнити клопотання прокурора.
В клопотанні прокурор просив продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків:
- не відлучатися за межі України без дозволу суду;
- прибувати на кожну вимогу до прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області) усі свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.
Покладення на обвинуваченого саме таких обов`язків дасть можливість здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою та унеможливити настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на стадію кримінального провадження суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу та покладення обов`язків менш, ніж на два місяці. Така позиція суду відповідає вимогам ч. 7 ст. 194 КПК України.
Тому вищевказані обов`язки належить визначити строком на два місяці, тобто до 12.08.2026.
Також суд вважає доцільним конкретизувати обов`язок щодо здачі на зберігання лише діючих паспортів для виїзду закордон.

За таких обставин, керуючись 176-178, 182, 193-194, 199, 369, 372, 392 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.
2. Задовольнити клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 .
3. Продовжити на два місяці, до 12.08.2026 включно, строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- не відлучатися за межі України без дозволу суду;
- прибувати на кожну вимогу до прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області) усі свої паспорти для виїзду за кордон (діючі), інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя         ОСОБА_9