Заводський районний суд м. Запоріжжя 
вул. Мирослава Симчича 65, м. Запоріжжя, 69106, тел.099-55-49-125 , inbox@zv.zp.court.gov.ua

Справа № 332/1954/26
Провадження №: 1-кп/332/363/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2026 р.	м. Запоріжжя	

Колегія Заводського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді    ОСОБА_1 ,
суддів     ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_6 ,
представника потерпілого (цивільного позивача) – адвоката ОСОБА_7 , 
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Наприкінці листопада 2025 року (більш точна дата та час не встановлені) ОСОБА_9 , будучи достовірно обізнаним про факт збройної агресії проти України з боку представників збройних формувань держави агресора - російської федерації, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи нікнейм « ОСОБА_11 » у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_1 , здійснив пошук роботи на платформі месенджера «Telegram», опублікувавши відповідну заявку, на яку отримав пропозицію від невстановленої особи, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 щодо виконання «роботи» (завдання) на пошук транспортного засобу з метою його пошкодження шляхом підпалу за грошову винагороду, на що ОСОБА_9 надав добровільну згоду.
З метою виконання завдання 28.11.2025 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий ОСОБА_9 у банківський установі AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від невстановленої особи, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», надійшли грошові кошти у розмірі 500 грн. для придбання легкозаймистої горючої рідини для вчинення злочину, що ОСОБА_9 і було зроблено.
Далі, приблизно о 01 год. 05 хв. 30.11.2025 ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 , маючи на меті вчинення спільного тяжкого кримінального правопорушення, та на виконання отриманого від останньої завдання щодо умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, перебуваючи на ділянці місцевості, розташованій поблизу домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , облив легкозаймистою горючою рідиною лобове скло, капот та переднє праве колесо, попередньо підшуканого транспортного засобу - автомобілю марки «Ford» моделі «Focus», державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та здійснив його підпал, викликавши тим самим його займання, внаслідок чого транспортний засіб отримав термічні пошкодження передньої частини, а саме: знищено блок-фари, лакофарбове покриття крила, частину бамперу, пошкоджено шини, ковпаки, а також наявні тріщини на лобовому склі та пошкоджено легкозаймисті матеріали моторного відсіку, що заподіяло майнової шкоди ОСОБА_6 на суму 263 141 грн.
За виконане завдання 30.11.2025 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий ОСОБА_9 у банківський установі AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від невстановленої особи, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», надійшли грошові кошти у розмірі 20 000 грн.
Окрім цього, відповідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф та інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV) від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зф рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.
З метою відсічі військової агресії російської федерації, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2026 року №40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4757-ІХ від 14.01.2026, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв 03.02.2026 строком на 90 діб, тобто до 04.05.2026.
Так, продовжуючи свою злочинну діяльність, приблизно о 14 год. 00 хв. 05.12.2025 ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор « НОМЕР_6 » у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 та на виконання отриманого від останньої завдання, здійснив пошуку з метою пошкодження шляхом підпалу об`єкту, який має важливе оборонне значення для держави України в умовах воєнного, а саме тепловозу, який цього ж дня знайшов на території вузлової сортувальної залізничної станції Запорізької дирекції Придніпровської залізниці « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за координатами «47.8748843, 35…….(більш точна інформація обмежена для запобіганню несанкціонованому поширенню вказаної інформації в умовах воєнного або надзвичайного стану)».
З метою підтвердження об`єкту злочину, о 14 год. 56 хв. 05.12.2025 ОСОБА_9 , перебуваючи на територію вузлової сортувальної залізничної станції Запорізької дирекції Придніпровської залізниці « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за координатами «47.8748843, 35……. (більш точна інформація обмежена для запобіганню несанкціонованому поширенню вказаної інформації в умовах воєнного або надзвичайного стану)», здійснив фотографування тепловозу марки «ТЕМ-18 174», який належить ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 № 1734 є підприємством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави України, а виведення тепловозу з ладу може призвести до послаблення обороноздатності держави, які відправив з номеру оператору мобільного зв`язку НОМЕР_7 зареєстрованого в месенджері «Telegram» невстановленій особі, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», на що отримав погодження та чіткий план злочинних дій.
З метою виконання завдання 05.12.2025 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий ОСОБА_9 у банківський установі AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від невстановленої особи, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», надійшли грошові кошти у розмірі 2 000 грн. для готування злочину, шляхом підшукання та пристосування знарядь його вчинення.
Цього ж дня ОСОБА_9 на отримані грошові кошти у невстановленому місці та час здійснив закупівлю необхідних засобів для вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, в саме 2-х каністр для палива об`ємом 5 літрів червоного кольору з трубкою гнучкої подачі, у які помістив паливно-мастильні матеріали - бензин марки «Е-92», а також придбав рукавиці червоно-чорного кольору та молоток з дерев`яним руків`ям.
Далі ОСОБА_9 , діючи умисно за раніше обговореним злочинним планом з невстановленою особою, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_13 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 , маючи на меті вчинення спільного особливо тяжкого кримінального правопорушення та на виконання отриманого від останньої завдання приблизно після 23 год. 00 хв. 05.12.2025 прибув на місце стоянки тепловозу марки «ТЕМ-18 174», розташованого на території вузлової сортувальної залізничної станції Запорізької дирекції Придніпровської залізниці « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за координатами «47.8748843, 35……. (більш точна інформація обмежена для запобіганню несанкціонованому поширенню вказаної інформації в умовах воєнного або надзвичайного стану)» з раніше підшуканими та пристосованими знаряддями вчинення злочину, з метою його підпалу та пошкодження об`єкту, який має важливе оборонне значення, проте не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки тепловоз « ІНФОРМАЦІЯ_5 » був відсутній на місці стоянки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 не пізніше ранку 17.01.2026 (більш точна дата та час не встановлені), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 від невстановленої особи, який використовував нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 на нікнейм « ОСОБА_11 » у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_1 , отримав завдання на вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення - умисного вбивства людини, за матеріальну винагороду, замовлення на яке необхідно було виконати 17.01.2026, на що ОСОБА_9 надав добровільну згоду.
З метою виконання завдання 17.01.2026 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий ОСОБА_9 у банківський установі AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від невстановленої особи, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», надійшли грошові кошти у розмірі 4000 грн. для придбання знаряддя злочину.
Цього ж дня, ОСОБА_9 на отримані раніше грошові кошти, перебуваючи у торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_4 , придбав ніж, виготовлений промисловим способом по типу військових ножів моделі «FM78» виробництва фірми виробника зброї «Glock» (Австрія) та мобільний телефон марки «Sigma» з SIM-карткою операторів мобільного зв`язку НОМЕР_8 .
Далі, приблизно о 16 год. 00 хв. 17.01.2026, ОСОБА_9 на номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_7 , який останній використовував в месенджері «Telegram» від невстановленої особи, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 , отримав чітку інструкцію щодо вчинення умисного вбивства, а саме місце злочину - між під`їздами № 1 та № 2 за адресою АДРЕСА_5 , час злочину - приблизно 17 год. 30 хв. та опис об`єкта - особа чоловічої статі, середнього зросту у чорній шкіряній куртці.
З метою виконання раніше обговореного злочинного плану, о 17 год. 30 хв. 17.01.2026 ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою з невстановленою особою, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_12 » та ідентифікатор «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram» зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 , маючи на меті вчинення спільного особливо тяжкого кримінального правопорушення та на виконання отриманого від останньої завдання на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись між під`їздами № 1 та № 2 за адресою АДРЕСА_5 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на умисне вбивство на замовлення громадянина України ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, без розриву в часі, за допомогою заздалегідь придбаного знаряддя умисного вбивства - ножа модель «FM78», тримаючи його у правій руці наніс ОСОБА_8 12 ударів в область голови, шиї, тулубу та нижніх кінцівок, спричинивши проникаюче поранення грудної клітки ліворуч (рана у 4-му міжребер`ї по передньоаксилярній лінії) з ушкодженням верхньої частки лівої легені (сегмент S4), розвитком лівобічного гемотораксу 1 ст. (наявність крові в плевральній порожнині 200-250мл), наскрізне поранення в ділянці правого стегна у середній третині (рани по внутрішньопередній і задній поверхнях) з повним пересіченням правого сідничного нерву і бокової обхідної вени, м`язів передньо-внутрішньої поверхні стегна, рани у лівій завушній ділянці, в ділянках «лівої щоки», бокової поверхні шиї ліворуч, лівого дельтовидного м`яза по задньолатеральній поверхні, передньої поверхні грудної клітки ліворуч (в ділянках 3-го міжребер`я по середньоключичній лінії, 10-11-го міжребер`я по середньоаксилярній лінії), у поперековій ділянці на рівні остистого відростка першого поперекового хребця LI, лівої сідниці в нижньолатеральному квадранті, що ускладнились розвитком травматично-геморагічного шоку тяжкого ступеню, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, однак не довів злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із активним опором потерпілого та привертанням уваги оточуючих до вчиняємого ним кримінального правопорушення.
Внаслідок отриманих ножових поранень ОСОБА_8 був доставлений до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Запорізької міської ради.
У свою чергу ОСОБА_9 після вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення зник з місця події, при цьому позбувшись знаряддя вчинення злочину - ножа модель «FM78», частини одягу та мобільного телефону з SIM-картою НОМЕР_7 .
Далі, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не пізніше 19 год. 35 хв. 18.01.2026, використовуючи мобільний телефон марки «TEHNO Pop 5 LTE», поновив свій аккаунт з нікнеймом « ОСОБА_11 » у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_1 та вийшов на зв`язок із невстановленою особою, яка змінила нікнейм « ОСОБА_12 » з ідентифікатором «111» у мобільному додатку месенджері «Telegram», зареєстрований на абонентський номер оператору мобільного зв`язку НОМЕР_2 на нікнейм « ОСОБА_14 » за ідентифікатором « ОСОБА_15 », зареєстрований за абонентським номером оператору мобільного зв`язку НОМЕР_9 та повідомив, що частково виконав завдання щодо умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі та хоче повернути довіру вказаної особи.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.
Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:
- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України - готування до вчинення диверсії, тобто вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкта, який має важливе оборонне значення, шляхом підшукання та пристосування знарядь вчинення злочину, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України - незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення, однак не доведене до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

3. Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 та ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України визнав у повному обсязі. Також визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 .
Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, не оспорюючи фактичні обставини, спростовував мету «ослаблення держави», відповідно, не погоджувався з кваліфікацією дій.
Так, у судовому засіданні пояснив, що 28-29 листопада минулого року він написав у запорізькій телеграм-групі про те, що він шукає роботу. На його оголошення відгукнувся абонент із ніком « ОСОБА_16 », представився як ОСОБА_15 , із пропозицією роботи. ОСОБА_15 обіцяв заплатити 20000 грн, на що він погодився. ОСОБА_15 надав детальну інструкцію, як правильно зробити підпал, та запитав, чи є у нього кошти на купівлю пального для підпалу машини. Коли він сказав, що коштів немає, ОСОБА_15 скинув гроші на кратку. Гроші перекидав частинами через ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , усі із різних рахунків. На ці кошти він купив у магазині пляшку пального, скотч та рукавиці. Усе придбане сфотографував та відправив ОСОБА_15 . 
Ввечері проходив по вулиці та побачив Форд Фокус із відміткою «червоне коло», що свідчить про те, що це воєнна машина, сфотографував її та відправив ОСОБА_15 . Після цього він повернувся додому за адресою АДРЕСА_1 , та став чекати. Приблизно о 00:00 – 00:30 годині ночі 01 грудня він знову повернувся до тієї машини, сфотографував її, та відправив ОСОБА_15 , на що той наказав йому починати. Він вилив рідину на лобове скло, під капот, під колеса та зробив доріжку щоб підпалити. Сам підпал зняв на відео, і вже коли повернувся додому, надіслав це відео ОСОБА_15 . ОСОБА_15 надіслав йому чек з кріпто-гаманця. Вранці він прокинувся від телефонного дзвінка від абонента 111. ОСОБА_15 наказав йому повернутися на місце пригоди, тому що люди не вірять, що він це знімав. Відразу після цього він повернувся до місця та у режимі відео дзвінка пройшовся біля машини, щоб ОСОБА_15 усе побачив. Після чого на його рахунок надійшли грошові кошти в сумі 20000 грн. 
Через 3-4 дні, ОСОБА_15 знову запропонував роботу, яка полягала у підпалі тепловозу або електровозу. Надав йому завдання на найближчій станції знайти тепловоз або електровоз. На виконання завдання він пішов на станцію Запоріжжя-Ліве, сфотографував тепловоз ТЕМ-18, фото відправив ОСОБА_15 . ОСОБА_15 скинув йому координати, де мали б знаходитися тепловози чи електровози, однак на територію ОСОБА_17 він потрапити не міг, а за іншими координатами – у с.Матвіївка взагалі не було тепловозів та електровозів. За вказівкою ОСОБА_15 він повернувся на Запоріжжя-Ліве та у пошуках блукав там 1,5 години. Після чого ОСОБА_15 дав згоду на підпал тепловозу ІНФОРМАЦІЯ_5 , та кинув гроші на карту на придбання каністр та пального. У торгівельному центрі ОСОБА_18 він купив каністри, та заїхав на заправку за 92 бензином. Об 11 годині вечора пішов на Запоріжжя-Ліве, при собі мав дві каністри з бензином та пляшку, однак тепловозу ніде не було. Почекав хвилин 40 та пішов додому. Повідомив про це ОСОБА_15 , той був незадоволений, почав писати йому образи. 
Спочатку він не усвідомлював, що це буде підпал і які можуть бути наслідки, не мав на меті послаблення держави, не замислювався про мету цих підпалів, виконував завдання, бо хотів отримати гроші. Він думав, що ОСОБА_15 громадянин України, бо той сам казав, що він із Києва. ОСОБА_15 говорив виключно російською мовою без акценту. Також ОСОБА_15 розумів його, оскільки говорив на «суржику».
Через кілька днів ОСОБА_15 знову почав пропонувати йому роботу. Скидав фото людей з різних районів м. Запоріжжя. За цю роботу пропонував 5000 доларів США. Спочатку він відповів, що немає часу на ці завдання. Через кілька днів ОСОБА_15 знову надіслав йому фотографії людей. Надіславши йому фото потерпілого - ОСОБА_19 , ОСОБА_15 повідомив, що ця людина «барига», «кидає» людей на гроші, перебуває у СЗЧ, за нього дає 7000 доларів США, але роботу треба зробити швидко. На що він погодився. 
17 січня отримав кошти від ОСОБА_15 на транспортні розходи та купівлю необхідних засобів в сумі 4000 грн. Для цього він придбав ніж, мобільний телефон та сім-карту. Приблизно о 16:00-16:30 годині приїхав на ОСОБА_20 , та у телефонному режимі із ОСОБА_15 знайшов той двір, де ОСОБА_8 мав зустрітися із Ксюшею. Хто така ОСОБА_21 він не знає. ОСОБА_8 приїхав на автомобілі Рено Логан білого кольору, вийшов із нього та пройшовши повз нього, зупинився біля під`їзду. У телефонному режимі ОСОБА_15 наказав діяти, тоді він підійшов до ОСОБА_8 та почав наносити потерпілому удари ножем у спину та інші частини тіла. ОСОБА_8 відбивався та кричав, чинив опір, йому вдалося вихопити ніж, і поки він намагався його відібрати, потерпілий стягнув з нього балаклаву. Тоді він вихопивши ніж у потерпілого, наніс удар ножем у ногу ОСОБА_8 та утік. По дорозі ніж викинув. Свій телефон він загубив. Зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що усе виконав, але ОСОБА_15 вимагав фотодокази. Він пояснив, що не може зробити фотографії, оскільки загубив телефон. Через деякий час повернувся на місце події та побачив, що у дворі стоїть швидка допомога та багато людей. Він пішов у бік супермаркету АТБ, зняв джинсові штани та викинув у сміттєвий бак, сумку викинув у інший смітник. Пішов на зупинку з метою їхати додому. Однак ОСОБА_15 у телефонному режимі наполягав на фото-доказах. Він вимушений був повернутися, щоб знайти свій телефон, але побачивши біля будинку працівників поліції, пішов на зупинку та поїхав додому. Наступного ранку ОСОБА_15 знову питав про докази, змусив його їхати на ОСОБА_20 , однак він свій телефон так і не знайшов. Відновивши свій акаунт у телеграм з іншого телефону, отримав повідомлення від ОСОБА_15 , у якому були звинувачення та погрози. Для того, щоб відновити довіру він мав підпалити 2-3 військові автомобілі. Але реабілітуватися не встиг. Уночі до нього увірвалися співробітники ІНФОРМАЦІЯ_12 та заарештували.
Гроші, які отримав за підпал автомобіля витратив на оренду житла та придбання одягу. Іще гроші були потрібні для виїзду за кордон, бо після 25 років це зробити буде неможливо. Хотів мобілізуватися у 55 бригаду, однак не встиг дооформити документи.
Спочатку не погоджувався на вбивство людини, однак потрібні були гроші. Покази давав добровільно.
У судових дебатах обвинувачений щодо підпалу тепловоза додатково зазначив, що він би не підпалив цей локомотив. Підтвердив, що фотографував тепловоз, що купив каністру з бензину, разом з тим, щоб підпалити цей тепловоз окрім цього ще потрібно було багато чого зробити. 
Під час останнього слова обвинувачений попросив пробачення у потерпілого ОСОБА_8 та зазначив, що попросив би пробачення і у потерпілого ОСОБА_6 , якби він був у судовому засіданні. Шкодує, про вчинене.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 , враховуючи покази обвинуваченого, просив виправдати ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України. 
Так, захисник зауважив, що з показів обвинуваченого слідує, що він не збирався підпалювати тепловоз, тобто вчиняти диверсію. Умислу на вчинення вказаного кримінального правопорушення у нього не було. Також не було мети на ослаблення держави. Для обвинуваченого підпал тепловозу був таким самим, як підпал автомобіля. Коли обвинувачений прийшов на станцію о 23 годині, тепловоза вже не було і не могло бути. Тому вчинити вказаний злочин він не міг.
Крім того, захисник просив визнати недопустимим доказом протокол тимчасового доступу до речей та документів від 05.02.2026, оскільки мобільні пристрої, тимчасовий доступ до яких було надано, були вилучені під час невідкладного обшуку, проведеного без ухвали суду. Вказане майно має статус тимчасово вилученого, однак слідчий не звертався із клопотанням про арешт майна, у зв`язку із чим, на момент проведення огляду, телефони перебували у слідчого незаконно. 
Також, адвокат зауважив, що під час огляду слідчий здійснив повне копіювання, фотографування вмісту телефону, що виходить за межі дозволу, визначеного в ухвалі слідчого судді від 29.01.2026, та є порушенням ч. 2 ст. 85 КПК України. Доступ до захищених месенджерів є втручанням у приватне спілкування і вимагає процедури НСРД.
Також вважає не конкретним обвинувачення за цією статтею, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що виведення тепловозу з ладу може призвести до послаблення обороноздатності держави. Будь-якого огляду тепловозу не проводили також, не допитували з цього приводу працівників ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Щодо питання покарання, просив врахувати ч. 3 ст. 68 КК України та призначити обвинуваченому за ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України - 3 роки позбавлення волі, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінальних правопорушень.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 та ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України у повному обсязі, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо фактичних обставин у цій частині із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням певних письмових доказів та процесуальних документів, визнавши недоцільним досліджувати докази в повному обсязі.
Що стосується кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, враховуючи, що обвинувачений фактично вину не визнав, у цій частині докази досліджувалися у повному обсязі.

По епізодам за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 та ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що автомобіль він придбав в Україні за власні кошти через застосунок ІНФОРМАЦІЯ_13 за 5200 доларів США, окрім цього, багато грошей було вкладено у його модернізацію. Авто офіційно зареєстроване на ньому, використовував для роботи. Під час війни треба бути оперативним, постійно виїжджати у Запорізьку область. На лобовому склі була наліпка, значок, що відноситься до військової розвідки.
30.11.2025 після 12 ночі ближче до першої години, він почув на вулиці звуки схожі на вибухи, однак у той час не було тривоги. З вікна було видно спалахи. Він виглянув з вікна та побачив, що горить автомобіль. Не одразу зрозумів, чий то був автомобіль. Розбудив напарника і побіг на вулицю. Вже на вулиці зрозумів, що горить його автомобіль, своїми силами намагався гасити автомобіль садовими шлангами. Хтось викликав пожежних і поліцію. Якби вони не гасили своїми силами, то пожежникам вже не було б що гасити, бо автомобіль був заправлений повністю і газом, і пальним, були повні баки та балони.
Позов на суму 263141 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та на суму 20000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди підтримує у повному обсязі. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що втрата автомобіля, придбаного за власні кошти, призвела до переживань та нервового напруження. Відсутність машини ускладнює виконання службових обов`язків та погіршує якість життя. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 17.01.2026 року він збирався піти на побачення із Ксенією, з якою він списався у телеграмканалі «Дайвінчік». У цей день вона перша написала йому та вони домовились про зустріч біля її будинку. Планували піти у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 ». Приблизно о 17:00 годині він під`їхав на таксі до її будинку, розташованого по АДРЕСА_5 . Коли він під`їхав, вона написала, щоб він підійшов до під`їзду, що біля кута будинку. Вона хотіла побачити його з вікна. Однак вікон, які б виходили на його бік, він не побачив, і це його насторожило. Він підійшов до середини будинку, там де було освітлення, і в цей час відчув удар ножем в спину. Далі він розвернувся і йому обвинувачений спричинив удар ножем в груди. Після цього почалась боротьба. Коли обвинувачений наніс йому удар ножем в ногу, він упав, але зміг здійснити удар іншою ногою в підборіддя обвинуваченому. Далі обвинувачений наніс йому удари в область шиї та у скроневу зону. Загальна кількість ударів - до 14. Обвинувачений наносив удари ножем, моделі «Глок 78». З яких причин обвинувачений наносив удари, він не знає, з обвинуваченим знайомий не був. Це не було пограбування, оскільки у нього обвинувачений нічого не забрав. Він (потерпілий) був одягнений в джинсах та у шкіряній куртці без будь-яких розпізнавальних знаків. На обвинуваченому був чорний одяг та чорна маска, з під маски видно було бороду. 
Також потерпілий зазначив, що він бачив обвинуваченого, коли під`їхав на таксі, останній розмовляв по телефону.

Крім того, під час судового засідання за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені наступні письмові докази:
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.02.2026 за участю володільця майна, до якого надано доступ, підозрюваного ОСОБА_9 , а також його захисника – адвоката ОСОБА_10 , а саме доступ до інформації, що міститься на мобільному телефоні марки «ТЕНNO Pop 5 LTE» у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 та ІМЕІ2: НОМЕР_11 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У ході огляду вищезазначеного мобільного телефону, встановлено, що у додатку «Telegram», на якому зареєстрований акаунт з номером телефону НОМЕР_7 з найменуванням « ОСОБА_11 » наявна переписка із абонентом на ім`я « ОСОБА_22 », ім`я користувача: ОСОБА_23 », з номером телефону НОМЕР_9 . 
З вказаного листування від 18.01.2026 слідує, що абонент на ім`я « ОСОБА_22 » повідомив обвинуваченому, про те, що останній не виконав свою роботу та до нього втрачена довіра, натомість обвинувачений переконував, що він нікого не обманював, висловив припущення, що він не того «відпрацював» і що готовий відновити довіру. 
Також було виявлено листування із абонентом на ім`я « ОСОБА_16 », ім`я користувача: « ОСОБА_12 », з номером телефону НОМЕР_2 .
Предметом листування за період з 28 листопада по 1 грудня 2025 року були розмови між обвинуваченим та вказаним абонентом щодо автомобіля, про необхідність їх фоторгафування (фото з хрестом), наявне підтвердження про отримання обвинуваченим грошових коштів у сумі 500 грн. та повідомлення про те, що з 09:00 до 10:00 буде переказ, тому що сума не маленька.
Предметом листування за період з 10 по 12 грудня 2025 між обвинуваченим та абонентом на ім`я « ОСОБА_16 » було обговорення в завуальованій формі можливості убити людину за допомогою ножа. Обговорювали статуру жертви та необхідність придбання ножа (т. 2 а.п. 1-57).
- протокол огляду від 06.02.2026, предметом огляду якого є мобільний телефон марки «ZTE Blad А 73» ІМЕІ: НОМЕР_12 та ІМЕІ2: НОМЕР_13 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_15 . В ході огляду вищевказаного мобільного телефону, встановлено, що у додатку «Telegram», на якому зареєстрований акаунт з номером телефону НОМЕР_14 з найменуванням « ОСОБА_24 » наявна переписка із абонентом на ім`я « ОСОБА_25 », ім`я користувача « ОСОБА_26 », з номером телефону. Зі змісту листування слідує, що потерпілий ОСОБА_8 із особою на ім`я « ОСОБА_25 » домовились про зустріч 17.01.2026 року за адресою її проживання у АДРЕСА_5 (т. 2 а.п. 58-75);
- висновок про причини виникнення пожежі від 01.12.2025, з якого слідує, що причиною виникнення пожежі легкового автомобіля FORD FOСUS р.н. НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 є підпал (т.2 а.п.76-78);
- висновок експерта № СЕ-19/108-25/27719-ПТ від 10.02.2026, з якого слідує, що на місці події був один осередок пожежі, який знаходився на передній частині автомобіля «Ford» моделі «Focus», р.н. НОМЕР_4 , плямою горіння парів легкозаймистої (горючої) рідини.
В даному випадку, причиною виникнення автомобіля марки «Ford» моделі «Focus», є занесення вогневого джерела запалювання з ознаками підготовки умов для активного розвитку пожежі.
Механізм виникнення пожежі був наступний: невстановленою особою (особами) після пролиття інтенсифікатора горіння (легкозаймистої чи горючої рідини)на передню частину автомобіля марки «Ford» моделі «Focus», було здійснено запалювання його парів за допомогою теплової енергії полум`я вогневого джерела запалювання (наприклад – полум`я сірника, запальнички, факелу) (т. 2 а.п. 79-87);
- звіт про оцінку майна-колісного транспортного засобу, з якого слідує, що початкова вартість колісного транспортного засобу – автомобіля FORD FOСUS, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , колір чорний, номер VIN НОМЕР_15 , об`єм двигуна 1598, що перебуває у власності ОСОБА_6 , що отримана за порівняльним підходом на дату оцінки 09.03.2026 року, становить 263141,00 грн (т. 2 а.п. 89-96, 100-104);
- висновок експерта № 323п від 04.03.2026, відповідно до якого проникаюче поранення грудної клітки ліворуч (рана у 4-му міжребер`ї по передньоаксилярній лінії) з ушкодженням верхньої частки лівої легені (сегмент S4), розвитком лівобічного гемотораксу 1ст. (наявність крові в плевральній порожнині 200- 250мл), наскрізне поранення в ділянці правого стегна у середній третині (рани по внутрішньопередній і задній поверхнях) з повним пересіченням правого сідничного нерву і бокової обхідної вени, м`язів передньо-внутрішньої поверхні стегна, рана у лівій завушній ділянці (1), в ділянках «лівої щоки» (1), бокової поверхні шиї ліворуч (3), лівого дельтовидного м`яза по задньолатеральній поверхні (1), передньої поверхні грудної клітки ліворуч (в ділянках 3-го міжребер`я по середньоключичній лінії (1), 10-11-го міжребер`я по середньоаксилярній лінії(1)), у поперековій ділянці на рівні остистого відростка першого поперекового хребця L1 (1), лівої сідниці в нижньолатеральному квадраті (1), що ускладнились розвитком травматично-геморагічного шоку тяжкого ступеню у ОСОБА_8 , 2002р.н., кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.1.а, п.2.1.3.о («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від і 7 січня 1995 року №6).
Враховуючи опис та кількість ушкоджень в наданій медичній документації, вони утворилися від 12-ти травматичних впливів гострим предметом, що має колючо-ріжучі властивості.
Ранові канали направлені: рани «в проекції 3 м/р по середньо-ключичній лінії направлений зліва направо, знизу догори, сліпо закінчується», рани «в проекції 4 м/р по передньоаксилярній лінії йде зліва направо, знизу догори, проникає до плевральної порожнини», «у ділянці лівого дельтовидного м`яза - зверху донизу, спереду назад», «наскрізна рана в ділянці правого стегна йде спереду назад, зверху донизу та проходить до рани, яка розташована на задній поверхні».
Давність утворення ушкодить не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи.
Тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу (т. 2 а.п. 115-120).

По епізоду за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України
Під час судового засідання за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені наступні письмові докази:
- відповідь на запит заступника начальника Запорізького регіонального відділу організації роботи станцій виробничого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_16 » регіональної філії « ІНФОРМАЦІЯ_17 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » ОСОБА_27 від 16.03.2026, з якої слідує, що 05.12.2025 у період часу з 14:00 по 17:00 локомотив, зображений на фотографії, що додана до вказаного запиту, власності ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » знаходився на 3 колії парку «А» станції Запоріжжя-Ліве. Локомотив, який зображений на фотографії, що додана до вказаного запиту, не знаходиться на балансі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_18 ». Інформація відсутня, чи відноситься локомотив, який зображений па фотографії, що додана до вказаного запиту, до об`єкту, що має важливе народногосподарське чи оборонне значення. Виведення із ладу або пошкодження локомотиву, зображеного на фотографії, що додана до вказаного запиту, шляхом підпалу призвело б до послаблення обороноздатності держави або настання тяжких наслідків (т. 1 а.п. 217);
- журнал руху потягів і локомотивів по станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за 5 грудня 2025 року (т. 1 а.п. 218-221);
- відповідь на запит представника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_28 № 08/20041675 від 10.03.2026, з якого слідує, що на наданому фото зображений тепловоз ТЕМ-18-174, який знаходиться на балансі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що підтверджується карткою обліку основних засобів (картка додається); за графіком руху (додається до відповіді), 05.12.2025 року тепловоз ТЕМ-18 174 у період з 14:41 -15:04 год. знаходився на станції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Придніпровської залізниці в очікуванні відправлення на комбінат з залізорудним концентратом (фотографією у запиту відображено саме цей факт); згідно карти інвентарного обліку, тепловоз ТЕМ-18 174, 2002 року випуску міститься на балансі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », його придбано на ІНФОРМАЦІЯ_19 та введено в експлуатацію у травні 2003 року з инв. № 11005650; тепловоз має велике значення для підприємства в частині логістичного забезпечення та стабільної роботи Товариства в цілому; крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 1734 від 23 грудня 2004 року затверджений перелік підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Одним з таких підприємств є ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у зв`язку із чим виведення із ладу або пошкодження тепловозу ТЕМ-18 174 шляхом підпалу може призвести до послаблення обороноздатності держави або настання тяжких наслідків.
У судовому засіданні також досліджені фотозображення тепловозу ТЕМ-18 174, інвентарна картка обліку основних засобів (тепловозу ТЕМ-18 174), технічний паспорт, свідоцтво про приймання та графік руху (т. 1 а.п. 228, 230-238);
протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.02.2026 за участю володільця майна, до якого надано доступ, підозрюваного ОСОБА_9 , а також його захисника – адвоката ОСОБА_10 , а саме доступ до інформації, що міститься на мобільному телефоні марки «ТЕНNO Pop 5 LTE» у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 та ІМЕІ2: НОМЕР_11 , що належить та яким особисто користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході огляду вищезазначеного мобільного телефону, встановлено, що у додатку «Telegram», на якому зареєстрований акаунт з номером телефону НОМЕР_7 з найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 ».
Також було виявлено листування із абонентом на ім`я « ОСОБА_16 », ім`я користувача: « ОСОБА_12 », з номером телефону НОМЕР_2 .
Під час листування за період з 02 грудня по 6 грудня 2025 року між обвинуваченим та абонентом на ім`я « ОСОБА_16 », останні обговорювали координати на мапі, можливість відвідання обвинуваченим ОСОБА_18 та придбання каністр, наявні фото тепловозів. При цьому під фото із синім тепловозом є повідомлення про те, що таких має бути два, оскільки вони вагони «таскають». Також зазначені координати місцевості, наявне фото місцевості, куди обвинуваченому слід піти, повідомлення обвинуваченого про те, що він один знайшов, однак він буде відправлятися, наявне фото зі станції. Ще наявне повідомлення про необхідність обвинуваченому придбати пластикову каністру, рукавиці та 10 літрів бензину, підтвердження перерахування обвинуваченому 2000, 00 грн. та повідомлення по те, що ще 500 грн буде перераховано. Також наявне підтвердження про придбання бензину (т. 2 а.п. 1-57). 
Окрім того, допустимість вищенаведених доказів підтверджується долученими прокурором і дослідженими безпосередньо у судовому засіданні процесуальними документами:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025082030000779 від 30.11.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України, де у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що 30.11.2025 до відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 30.11.2025 близько 01:05 години, невстановлена особа, шляхом підпалу, пошкодила автомобіль марки «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_4 », який був припаркований біля будинку АДРЕСА_3 (т. 1 а.п. 158);
- рапортом про отримання та реєстрацію заяви ЄО за № 19653 від 30.11.2025 (т. 1 а.п. 159);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025082030000780 від 30.11.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 114-1 КК України, де у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що 30.11.2025 до відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 30.11.2025 близько 01:05 години, невстановлена особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, здійснила пошкодження майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Ford Focus», д.н.з. « НОМЕР_4 », який належить військовослужбовцю ЗСУ В/ НОМЕР_16 ОСОБА_6 та використовується ним для виконання бойових завдань (т. 1 а.п. 160);
- рапортом про отримання та реєстрацію заяви ЄО за № 19681 від 30.11.2025 (т. 1 а.п. 161);
- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.12.2025, а саме кримінальних провадженнях № 12025082030000779 від 30.11.2025 та № 12025082030000780 від 30.11.2025 (т. 1 а.п. 162-163);
- постановою про визначення підслідності від 29.12.2025 (т. 1 а.п. 164-165);
- рапортом про отримання та реєстрацію заяви ЄО за № 972 від 17.01.2026 (т. 1 а.п. 166);
- рапортом про отримання та реєстрацію заяви ЄО за № 977 від 17.01.2026 (т. 1 а.п. 167-168);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026082030000047 від 18.01.2026 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ст. ч. 1 ст. 115 КК України, де у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що 17.01.2026 до відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 17.01.2026 близько 20:14 години, з адреси: АДРЕСА_5 до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_21 » ЗМР, був доставлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_15 з тілесними ушкодженнями, а саме множинними колото-різаними ранами (т. 1 а.п. 169, 176);
- рапортом про отримання та реєстрацію заяви ЄО за № 999 від 18.01.2026 (т. 1 а.п. 171);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026082030000050 від 18.01.2026 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 114-1 КК України, де у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що 17.01.2026 невстановлена особа, близько 17:20 години, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_5 , з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших формувань, нанесла множинні колото-різані рани ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який є військовослужбовцем ЗСУ В/ч НОМЕР_17 (т. 1 а.п. 172);
- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 18.01.2026, а саме кримінальних провадженнях 12026082030000047 від 18.01.2026 та № 12026082030000050 від 18.01.2026 (т. 1 а.п. 173-175);
- постановою про визначення підслідності від 18.01.2026(т. 1 а.п. 177-178);
- рапортом про виявлення кримінального правопорушення в порядку ч. 1 ст. 24 КПК України (т. 1 а.п. 179-180);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026080000000688 від 13.03.2026 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України, де у графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що 05.12.2025 підозрюваний ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів. На виконання завдання. Здійснив пошук об`єкту, який має важливе оборонне значення для інтересів держави України в умовах воєнного стану. Та в подальшому вчинив всі дії для готування до диверсії, ляхом закупівлі необхідних засобів для підпалу об`єкту. Надалі, приблизно о 23 год 30 хв по 24 год 00 хв 05.12.2025 ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, прибув на місце розташування об`єкту для підпалу, проте на місці стоянки об`єкт був відсутній (т. 1 а.п. 181-182);
- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 16.03.2026, а саме кримінальних провадженнях 12026082030000047 від 18.01.2026 та № 22026080000000688 від 13.03.2026 (т. 1 а.п. 183-184);
- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 16.03.2026, а саме кримінальних провадженнях 12026082030000047 від 18.01.2026 та № 12025082030000779 від 30.11.2025 (т. 1 а.п. 185-186);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025082030000779 від 30.11.2025 за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, за ч. 1 ст. 114-1 КК України, за ч. 3 ст. 15 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, за ч. 2 ст. 114-1 КК України, за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України (т. 1 а.п. 187-190);
- постановою про закриття кримінального провадження в частині окремого кримінального правопорушення від 20.03.2026 (т. 1 а.п. 191-196);
- постановою про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення та уточнення відомостей, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні від 19.01.2026 (т. 1 а.п. 197-200);
- протоколом затримання підозрюваного у вчиненні злочину від 19.01.2026 року (т. 1 а.п. 201-204);
- ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 21.01.2026, відповідно до якої відносно підозрюваного ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т. 1 а.п. 205-207);
- постановою про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців від 12.03.2026 (т. 1 а.п. 208-210);
- ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 16.03.2026 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 211-212);
- постановою про зміну групи прокурорів від 29.06.2026 (т. 1 а.п. 213-214);
- ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 29.01.2026, відповідно до якої було надано тимчасовий доступ до особистого листування ОСОБА_9 та інших записів особистого характеру ОСОБА_9 , які містяться на мобільному телефоні марки «ТЕНNO Pop 5 LTE» у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 та ІМЕІ2: НОМЕР_11 та мобільному телефоні «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_18 та ІМЕІ2: НОМЕР_19 (т. 1 а.п. 240-241). 
- постановою про залучення експерта від 09.03.2026 (т. 2 а.п. 98-99);
- постановою про визнання речовими доказами та вирішення питання про їх збереження (т. 2 а.п. 105-107, 110-112, 129-131, 134-136, 139-140, 143-144, 145-146, 147-148);
- ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2025, відповідно до якої було накладено арешт на майно, яке 30.11.2025 було вилучено під час проведення огляду місця події, та яке після вилучення знаходиться на тимчасовому збереженні у ІНФОРМАЦІЯ_23 (т. 2 а.п. 108-109);
- ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 30.01.2026, відповідно до якої було накладено арешт на майно, яке було вилучене 29.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 (т. 2 а.п. 113-114);
- ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2026, відповідно до якої було накладено арешт на майно, яке було вилучене 18.01.2026 під час проведення допиту свідка ОСОБА_29 (т. 2 а.п. 132-133);
- ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2026, відповідно до якої було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а також вилучення предметів, речей та документів, які зберегли на собі сліди злочину та мають значення для досудового розслідування, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 15С» IMEІ: НОМЕР_20 , мобільний телефон «Samsung Galaxy А 16» S/N; НОМЕР_21 ; ІМЕІ: SM-F16F/DSB, планшет Samsung Galaxy Tab A7 Lite, S/N: НОМЕР_22 , ІМЕІ НОМЕР_23 , мобільний телефон марки «TEHNO Pop 5 LTE» у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 та ІМЕІ2: НОМЕР_11 , мобільний телефон «Sigma» ІМЕІ: НОМЕР_18 та ІМЕІ2: НОМЕР_19 із зарядним пристроєм, рюкзак коричневого кольору з камуфляжем піксель, футболка чорного кольору із написом «NIKE», кофта чорного кольору із написом «Adidas», кофта синього кольору із написом «Columbia», кофта чорного кольору із малюнком на спині білого кольору, ніж складний із малюнком дівчини, коробка із під картки « ІНФОРМАЦІЯ_24 » номеру телефону НОМЕР_8 , товарний чек «Comfy», банківська картка «Credit Agricole», мобільний телефон марки «ZTE» у корпусі чорного кольору, мобільний телефон Samsung Duos у корпусі із сріблястим обідком у корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки Asus у корпусі бежевого кольору без зовнішніх написів, мобільний телефон марки Samsung у корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки Samsung Duos у корпусі чорного кольору, один телефон у корпусі чорного кольору без зовнішніх написів, черевики чорного кольору зі слідами плям бурого кольору на правому черевику (т. 2 а.п. 137-138);
- ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2026, відповідно до якої було накладено арешт на майно, яке було вилучено 17.01.2026 під час проведення огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої між першого та другого під`їзду, з внутрішньої сторони будинку АДРЕСА_5 (т. 2 а.п. 141-142);
- ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_25 від 22.01.2026, відповідно до якої було накладено арешт на майно, яке було вилучене 19.01.2026 в ході проведення огляду ділянки місцевості, за адресою: АДРЕСА_7 (т. 2 а.п. 149-150).

Оцінюючи досліджені письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показами обвинуваченого та потерпілих, колегія суддів вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, не суперечать один одному, і в повному обсязі в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), за наведених у вироку обставин.
Натомість, доводи захисника щодо недопустимості в якості доказу протоколу тимчасового доступу до речей і документів (мобільного телефону марки «TEHNO Pop LTE» у корпусі синього кольору - є безпідставними з огляду на таке.
Критерієм допустимості доказу відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК є одержання його в порядку, встановленому КПК.
Кримінальній процесуальний закон не містить норм, відповідно до яких будь-яке формальне порушення нормативних приписів під час проведення та/або документування процесуальної дії нівелювало б доказове значення здобутих даних.
Натомість згідно з ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок таких порушень.
Метою встановленої законодавцем вимоги дотримуватися встановленого законом порядку одержання доказів є запобігання неправомірному втручанню держави у права людини і стимулювання добросовісної поведінки правоохоронних органів (постанова Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 601/1143/16).
Зазначений критерій допустимості засобів доказування покликаний унеможливити істотне порушення прав і свобод людини під час їх отримання, а також забезпечити достовірність зібраних фактичних даних.
Отже допущені під час проведення процесуальних дій порушення вимог кримінального процесуального закону тягнуть недопустимість доказів лише у випадках, коли вони: прямо й істотно порушують права і свободи людини, гарантовані Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї; обумовлюють обґрунтовані сумніви в достовірності отриманих відомостей, які неможливо усунути.
Як зазначалося раніше, ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2026 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а також вилучення предметів, речей та документів, які зберегли на собі сліди злочину та мають значення для досудового розслідування, у тому числі мобільний телефон марки «TEHNO Pop 5 LTE» у корпусі синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 та ІМЕІ2: НОМЕР_11 .
У постанові від 23.01.2020 у справі № 457/1485/13к, провадження № 51-4881 км19 Верховний Суд дійшов до наступного висновку.
Стосовно майна, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, для виявлення якого і проводиться обшук, судовий контроль обмеження права власності на це майно здійснюється під час розгляду клопотання слідчого або прокурора на дачу дозволу на проведення обшуку. Таким чином вилучене майно законно утримується слідчим у якості речових доказів з метою проведення певних слідчих дій.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна є лише заходом забезпечення кримінального провадження.
Також, колегія суддів зауважує, що згаданий протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.02.2026 року було складено за участю володільця майна, до якого надано доступ, підозрюваного ОСОБА_9 та за участю адвоката ОСОБА_10 . Вказаний протокол було підписано підозрюваним та захисником без зауважень.
Щодо втручання у приватне спілкування та порушення процедури НСРД, колегія суддів зазначає наступне.
Зняття інформації з електронних інформаційних систем є різновидом негласної (слідчої) розшукової дії, ключовим елементом якого є прихованість цих слідчих дій від особи, стосовно якої вони проводяться, натомість тимчасовий доступ до інформації, яка містилась у телефоні марки «TEHNO Pop 5 LTE», здійснювався за участю підозрюваного та його захисника на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2026 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до особистого листування ОСОБА_9 та інших записів особистого характеру ОСОБА_9 , які містяться на мобільному телефоні.
Той факт, що слідчим 1-го відділення відділу УСБУ в Запорізькій області було здійснено повне копіювання, фотографування вмісту телефону, колегія суддів не розцінює як вихід за межі вказаної ухвали, таке фотографування є способом фіксації отриманої інформації. 
Колегія суддів також зауважує, що сторона захисту не обґрунтовує яким чином було істотно порушено права і свободи обвинуваченого під час тимчасового доступу до речей та документів і в чому саме полягає істотне порушення вимог процесуального закону конкретно у цьому провадженні, з урахуванням того, що під час проведення вказаної дії, крім відсутності будь-яких зауважень, обвинувачений надавав детальні показання щодо фактичних обставин справи.
Суд не оцінював ці покази під час судового засідання, разом з тим колегія суддів, констатує, що надані у судовому засіданні покази обвинуваченого повністю відповідають даним, встановленим під час дослідження листування, наявного у мобільному телефоні обвинуваченого. Вказане листування стосувалося лише фактичних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому.
Колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту про відсутність складу диверсії через те, що обвинувачений відносився до підпалу тепловоза, як до підпалу автомобіля, виходячи з наступного.
Встановлені обставини свідчать про те, що обвинувачений діяв не лише з корисною метою. Так, він не міг не усвідомлювати, що в умовах воєнного стану будь-який об`єкт залізничної інфраструктури має стратегічне значення для обороноздатності країни, оскільки виступає головним логістичним інструментом для оперативного перекидання особового складу, вантажної техніки, боєприпасів, гуманітарних вантажів тощо у прифронтові зони та між регіонами.
Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не міг би вчинити вказаний злочин, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки обвинувачений не спростовував факт фотографування тепловоза, придбання двох каністр для палива об`ємом 5 літрів, у які помістив паливно-мастильні матеріали – бензин марки «Е-92», рукавиць та молотка з дерев`яним руків`ям, а також той факт, що, діючи за раніше обговореним планом, прибув на місце стоянки тепловозу з підшуканими та пристосованими знаряддями вчинення злочину, проте не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки тепловоз був відсутній на місці стоянки. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з Протоколу тимчасового доступу до речей та документів, а саме з листування із особою на ім`я «111» слідує, що обвинувачений жодного разу не зазначав про неможливість виконання підпалу цього тепловозу або про якісь складнощі, натомість обвинувачений вчинив всі дії (підшукування та пристосування знарядь злочину, змова на вчинення кримінального правопорушення), що характерні саме для готування до вчинення злочину.
Те, що виведення із ладу або пошкодження локомотиву шляхом підпалу призвело б до послаблення обороноздатності держави або настання тяжких наслідків підтверджується відповіддю на запит заступника начальника Запорізького регіонального відділу організації роботи станцій виробничого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_16 » регіональної філії « ІНФОРМАЦІЯ_17 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » ОСОБА_27 від 16.03.2026 та відповіддю на запит представника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_28 № 08/20041675 від 10.03.2026, колегія суддів вважає достатнім і не потребує підтвердженням показами свідків, оглядом тепловоза тощо. 
З цих же підстав, а також враховуючи, що обвинуваченчим ОСОБА_9 були вчинені дії, спрямовані на готування до вчинення диверсії,колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту про неконкретність обвинувачення.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
При оцінці доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».
За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за:
- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України - готування до вчинення диверсії, тобто вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкта, який має важливе оборонне значення, шляхом підшукання та пристосування знарядь вчинення злочину, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України - незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення, однак не доведене до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також визнання вини та щире каяття що стосується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

7. Мотиви призначення судом покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, два з яких у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а один – тяжким, дані, що характеризують особу винного, - раніше не судимий, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, молодий вік обвинуваченого, соціальні зв`язки – неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб по похилого віку немає.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні обвинуваченому покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції інкримінованих статей.
При призначенні покарання колегією суддів також враховуються вимоги ст. 68 КК України.
Відповідно до санкцій ч. 2 ст. 113 та ч. 2 ст. 115 КК України найбільш суворим видом покарання за вчинення злочинів, передбачених у диспозиції цих статтей, є покарання у виді довічного позбавлення волі. Це покарання є безстроковим, тобто не має строкового виміру.
Відповідно до положень частини 4 статті 68 КК за вчинення готування до злочину та замаху на нього довічне позбавлення волі не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 110, 111, 111-1, 112, 113, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 437-439,частиною першою статті 442 та статтями 442-1 і 443 цього Кодексу.
Водночас частиною 2 статті 68 КК передбачено, що за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. 
За вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч.3 ст. 68 КК України ).
Виходячи з системного аналізу положень згаданих частин статті 68 КК України, закон зобов`язує суд або знизити розмір (частина 2), або забороняє застосувати (частина 4 , але виключно лише один і лише найбільш суворий вид основного покарання з числа тих, що передбачені у відповідній санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК. Із цього випливає, що за одним кримінальним провадженням стосовно одного і того ж самого діяння і щодо однієї і тієї самої особи, яка вчинила це діяння, вказані положення не можуть бути застосовані двічі - і до найбільш суворого, і до менш суворого покарання, які альтернативно передбачені у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК.
Отже, якщо в санкції норми Особливої частини КК України альтернативно передбачено довічне позбавлення волі, то положення частини 2 статті 68 КК України не можуть застосовуватися до таких осіб, виходячи з максимального покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки найбільш суворим видом покарання, передбаченим санкцією, залишається довічне позбавлення волі, а це покарання виключає можливість визначення його половини.
Слід зазначити, що виключення законодавцем можливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі за готування до злочину (частина 4 статті 68 КК) є окремою особливою формою (способом) пом`якшення покарання, яка застосовується окремо від інших способів пом`якшення покарання та не виключає можливості застосування іншого менш суворого виду покарання, що в них міститься.
За таких обставин під час призначення покарання за вчинення замаху та готування до злочину, за який найсуворішим покаранням є довічне позбавлення волі, застосуванню підлягає частина 4 статті 68 КК, а не частина 3 чи 2 цієї статті. При цьому менш суворі, ніж довічне позбавлення волі, покарання можуть бути призначені в максимальному розмірі, визначеному санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, адже за таких умов вони завжди належать до числа менш суворих, що узгоджується з висновками, наведеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 грудня 2019 року (справа 664/425/16-к).
З урахуванням наведеного, визначене колегією суддів покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Також з огляду на вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечних кримінальних правопорушень, в тому числі, у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, а також зважаючи на відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, колегія суддів, при призначенні покарання ОСОБА_9 не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.
Крім того, санкцією ч. 2 ст. 113 КК України та санкцією ч. 2 ст. 115 КК України (з урахуванням кваліфікації дій обвинуваченого за п. 6 цієї статті) передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є обов`язковим.
Так, призначаючи покарання колегія суддів враховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, а також той факт, що судом визначено покарання пов`язане з позбавленням волі, суд не вбачає підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту затримання, тобто з 19 січня 2026 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Так, підлягає скасуванню арешти, накладені ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2025 та слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 22.01.2026 та 30.01.2026.
Питання щодо речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз на загальну суму 70286,84 грн (т. 2 а.п. 88, 120-128), у відповідності до ст.ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.
У справі потерпілим (цивільним позивачем) ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, відповідно до якого останній просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 263141,00 гривню та моральну шкоду в сумі 20000,00 гривень.
При вирішенні заявленого потерпілим цивільного позову, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до положень ч. 5 зазначеної норми цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов потерпілого визнав повністю, жодних заперечень не висловлював. 
Суд вважає доведеним факти спричинення потерпілому матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Отже, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_9 спричиненої матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у зв`язку з його обґрунтованістю та відсутністю заперечень з боку обвинуваченого щодо заявлених вимог.
Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:
за ч 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
за ч. 3 ст. 15 п. 6 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. 
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_9 - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 19.01.2026 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 70286 (сімдесят тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 84 копійки.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 263141,00 (двісті шістдесят три тисячі сто сорок одну) гривню та моральну шкоду в сумі 20000, 00 (двадцять тисяч) гривень.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_25 від 02.12.2025 (справа №332/6411/25) на майно, яке 30.11.2025 було вилучено під час проведення огляду місця події, та яке після вилучення знаходиться на тимчасовому збереженні у ІНФОРМАЦІЯ_23 .
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 30.01.2026 (справа №331/420/26) на майно, яке було вилучене 29.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 .
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 22.01.2026 (справа №331/420/26) на майно, яке було вилучене 18.01.2026 під час проведення допиту свідка ОСОБА_29 .
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 22.01.2026 (справа №331/420/26) на майно, яке було вилучено 17.01.2026 під час проведення огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої між першого та другого під`їзду, з внутрішньої сторони будинку АДРЕСА_5 .
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_22 від 22.01.2026 (справа №331/420/26) на майно, яке було вилучено 19.01.2026 під час проведення огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_7 .
Речові докази:
• мобільний телефон марки «TEHNO Pop 5 LTE» у корпусі синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_10 та ІМЕІ2: НОМЕР_11 мобільний телефон “Sigma” ІМЕІ: НОМЕР_18 та ІМЕІ2: НОМЕР_19 із зарядним пристроєм – конфіскувати в дохід держави;
? сухий змив з лобового скла та контроль до нього, сухий змив з воздухозабірників біля лобового скла та контроль до нього, сухий змив з переднього правого колеса та контроль до нього, сухий змив з передньої ручки пасажирської двері та контроль до нього; сухий змив під ТЗ та контроль до нього, сухий змив з криши ТЗ та контроль до нього, фрагменти скла з нашаруванням гарі та копоті, 2 каністри для палива «Autoexpert» об`ємом 5 л червоного кольору з трубкою гнучкої подачі чорно кольору, перчатки червоно-чорного кольору «Х-NITRON» - 1 пара, молоток з дерев`яним руків`ям, пластикову пляшку з написом «розчинник органічний «Уайт» з надрукованими чорними символами з надписом схожим на «0625 18681», пластикову пляшку з написом «розчинник органічний «Уайт» з надрукованими чорними символами з надписом схожим на «0825 22081», клейку стрічку жовтого кольору, ніж складний із малюнком дівчини, коробку із під картки « ІНФОРМАЦІЯ_24 » номеру телефону НОМЕР_8 , товарний чек «Comfy», банківську картку «Credit Agricole», ковдру, білого кольору з нашаруванням РБК, тканеву наволочка з нашаруванням РБК (група об`єктів №1), балаклаву камуфльована зеленого кольору з нашаруванням РБК (об`єкт №2), кепку темно-синього кольору з нашаруванням РБК (об`єкт №3), змив нашарування РБК та контроль до нього (об`єкт №4), змив нашарування РБК та контроль до нього (об`єкт №5), змив з нашаруванням РБК та контроль до нього (об`єкт №6); предмет ззовні схожий на ніж чорного кольору з нашаруванням РБК, 8 змивів нашарувань речовини бурого кольору та контролі до них, три рукавички будівельні, в`язані, чорного кольору зі сміттєвого бака, шкарпетку білого кольору з написом: «НЕ ПСІХУЙ» зі сміттєвого бака, шкарпетку чорного кольору зі сміттєвого бака, штани чорного кольору зі слідами РБП зі сміттєвого бака – знищити
? автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , із заводським ідентифікаційним номером (номер кузову) НОМЕР_24 , що знаходяться на відповідальному зберігання у ІНФОРМАЦІЯ_26 – повернути потерпілому ОСОБА_6 
? речі потерпілого ОСОБА_8 , а саме: куртку чорного кольору, штани темно-синього кольору, светр чорного кольору, футболку чорного кольору, термокофту чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, ремінь з матерії чорного кольору, кросівки чорного кольору та мобільний телефон марки «ZTE Blad A 75» у копусі темного кольору у чохлі темного кольору, що добровільно видала свідок ОСОБА_29 , повернути потерпілому  ОСОБА_8 , у разі відмови в отриманні – знищити.
? мобільний телефон “Xiaomi Redmi 15С” IMEІ НОМЕР_25 – повернути законному володільцеві - ОСОБА_30 
? мобільний телефон Samsung Galaxy “А 16” S/N: НОМЕР_21 , IMEI SM-F165F/DSB NF та планшет Samsung Galaxy Tab A7 Lite, S/N: НОМЕР_26 , IMEI НОМЕР_23 , повернути законному володільцеві ОСОБА_31 ;
? куртку сірого кольору фірми «МсKINLEY», куртку чорного кольору фірми «аdidas», футболку чорного кольору із написом «NIKE», кофту чорного кольору із написом «Adidas», рюкзак коричневого кольору з камуфляжем піксель, кофту синього кольору із написом «Columbia», кофту чорного кольору із малюнком на спині білого кольору, мобільний телефон марки «ZTE» у корпусі чорного кольору, мобільний телефон Samsung Duos у корпусі із сріблястим обідком у корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки Asus у корпусі бежевого кольору без зовнішніх написів, мобільний телефон марки Samsung у корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки Samsung Duos у корпусі чорного кольору, телефон у корпусі чорного кольору без зовнішніх написів, у корпусі чорного кольору, черевики чорного кольору зі слідами плям бурого кольору на правому черевику - повернути обвинуваченому ОСОБА_9  за належністю, у разі відмови в отриманні – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча суддя      ОСОБА_1 

Судді         ОСОБА_2 

ОСОБА_3