Справа № 523/24421/25
Провадження №2/523/1323/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"12" травня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
14 листопада 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № 8481160625 від 09 червня 2025 року у розмірі 31850 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 червня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс», яке у подальшому змінило своє найменування на ТОВ «Іннова-Нова» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання грошових коштів у позику у електронному вигляді, відповідно до якого відповідачеві надано грошові кошти у розмірі 7000 грн на умовах, визначених офертою, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. 
Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором, то на момент подачі позову утворилась заборгованість у розмірі 31850 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 7000 грн; заборгованості за процентами – 9800 грн, заборгованості за комісією за надання кредиту – 1050 грн та заборгованість за пенею – 14000 грн.
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості разом із понесеними судовими витратами.
03 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання».
Судом також враховуються судові повістки, доставлені у електронному вигляді на електронну пошту, зазначену відповідачем під час укладення кредитного договору.
Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що 09 червня 2025 року ОСОБА_1 та ТОВ «Іннова Фінанс» уклали договір про надання грошових коштів у позику № 8481160625 шляхом обміну електронними повідомленнями у телекомунікаційній системі позивача, підписаний 09 червня 2025 року о 10:07 одноразовим ідентифікатором 1284, надісланим на зазначені відповідачем засоби електронного зв`язку, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» і Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс», через особистий кабінет на сайті кредитодавця.
Відповідно до розділу 2 договору позивач надає відповідачеві кредит у розмірі 7000 грн на споживчі потреби строком на 360 днів зі сплатою стандартної фіксованої процентної ставки за кредитом у розмірі 1 % в день протягом перших 180 днів та 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, зі сплатою комісії за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, яка нараховується у день надання кредиту. 
Сторони погодили «Графік платежів» (додаток № 1), відповідно до якого визначено розмір та дату внесення відповідачем платежів з остаточною датою погашення кредиту – 04 червня 2026 року.
ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за договором про надання коштів у позику виконало 09 червня 2025 року о 10:07:38, надавши відповідачеві кредит шляхом перерахування грошей через посередника платіжних послуг ТОВ «Контрактовий Дім» на підставі договору 160523/1 від 16 травня 2023 року через платіжний сервіс «EasyPay» на зазначену позичальником банківську картку № НОМЕР_1 одним платежем на суму 7000 грн. 
ОСОБА_1 отримав вказані кошти та використовував їх за призначенням, проте свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідно до Графіку платежів належним чином не виконував.
08 вересня 2025 року позивач змінив своє найменування з ТОВ «Іннова Фінанс» на ТОВ «Іннова-Нова».
За наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 27 жовтня 2025 року за договором № 8481160625 від 09 червня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 31850 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 7000 грн; заборгованості за процентами – 9800 грн, нарахованих за ставкою 1% від суми кредиту за період з 09 червня по 27 жовтня 2025 року, заборгованості за пенею – 14000 грн, нарахованої за період з 08 липня по 14 серпня 2025 року, та комісії за надання кредиту – 1050 грн.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір, взяв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.
Як судом було з`ясовано відповідач отримав кредитні кошти за договором № 8481160625 від 09 червня 2025 року, однак до теперішнього часу не повернув їх, чим порушив зобов`язання, тому вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн і нарахованих за умовами договору у межах строку кредитування з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» процентів у розмірі 9800 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії за видачу кредиту, суд звертає увагу на те, що за умовами договору, підписаного відповідачем, передбачені платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, а саме, комісія за надання кредиту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що:
"31.14. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
31.15. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".
Тобто, Велика Палата Верховного Суду висловлювала позицію про необхідність перевірки умов договору на відповідність діям вказаних норм на час укладення договору. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, тому беручи до уваги наявність в умовах договору такої послуги та її погодження з відповідачем, вимога про стягнення комісії у розмірі 1050 грн також підлягає задоволенню.
При цьому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки у вигляді пені, нарахованої за період з 08 липня по 14 серпня 2025 року, за невиконання відповідачем умов договору суперечить чинному законодавству з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, і наступними Указами воєнний стан був продовжений, а Указом Президента № 40/2026 від 12 січня 2026 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Таким чином, враховуючи вказану норму, у задоволенні вимоги про стягнення пені у розмірі 14000 грн, нарахованої за період з 08 липня по 14 серпня 2025 року за невиконання відповідачем кредитного зобов`язання за договором № 8481160625 від 09 червня 2025 року, слід відмовити.
Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, що вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості у загальному розмірі 17850 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 7000 грн; заборгованість за процентами – 9800 грн, нарахованих за ставкою 1% від суми кредиту за період з 09 червня по 27 жовтня 2025 року, та комісії за надання кредиту – 1050 грн.
З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1357,61 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (код ЄДРПОУ: 44127243, місцезнаходження: вул. Верхній Вал, 10, м. Київ, 04071) заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 8481160625 від 09 червня 2025 року у розмірі 17850 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 7000 грн; заборгованість за процентами – 9800 грн та комісії за надання кредиту – 1050 грн, а також судовий збір у розмірі 1357,61 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 12 травня 2026 року.

Суддя