КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року справа №320/35487/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНВЕСТ» (адреса 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 104; ЄДРПОУ 26417789) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19; ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, 

встановив:

Суть спору та процесуальні дії у справі.
Уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНВЕСТ» звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, у якому просить суд: 
-Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 29.04.2025 № 390880406 та від 29.04.2025 №390930406.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено питання про її розгляд за правилами загального провадження.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 постановлено закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.
Відповідно до довідки Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 судове засідання, що було призначене на 06.11.2025 не проводилось та було знято з розгляду.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 постановлено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНВЕСТ» зазначає, що відповідачем безпідставно прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406, оскільки висновки акта камеральної перевірки від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789 ґрунтуються виключно на відсутності у контролюючого органу на момент проведення перевірки податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2023 рік та не враховують фактичні показники податкового обліку позивача. Позивач зазначає, що від`ємне значення об`єкта оподаткування, відображене у податковій декларації з податку на прибуток за 2024 рік, сформоване на підставі показників попередніх податкових періодів та походить із задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2022 рік у сумі 11 381 829 грн, що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2022 рік №9309291805, прийнятою контролюючим органом 01.03.2023. Також представник позивача вказує, що з метою усунення виявлених розбіжностей 30.06.2025 позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2023 рік №9388017901 та фінансову звітність за 2023 рік, а 04.07.2025 подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2024 рік №9429396710, в яких відображено від`ємне значення об`єкта оподаткування попередніх податкових періодів у сумі 11 381 829 грн. На думку позивача, неподання податкової декларації за 2023 рік на момент проведення камеральної перевірки саме по собі не свідчить про відсутність у нього права на врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років відповідно до підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України та не може бути достатньою підставою для висновку про завищення такого показника і донарахування податкових зобов`язань. Крім того, позивач зазначає, що контролюючим органом не встановлено порушень при формуванні від`ємного значення об`єкта оподаткування за попередні податкові періоди, не спростовано показників податкової декларації за 2022 рік та не наведено обставин, які б свідчили про відсутність у позивача права на перенесення від`ємного значення об`єкта оподаткування до складу показників податкової декларації за 2024 рік. З огляду на викладене представник позивача вважає, що висновки акта перевірки про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 11 209 963 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн не відповідають фактичним обставинам справи, а тому податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406 є протиправними і підлягають скасуванню.
21.08.2025 представник Головного управління Державної податкової служби у м. Києві подав письмовий відзив, у якому зазначає, що під час проведення камеральної перевірки податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік встановлено відображення позивачем у рядку 3.2.4 додатка РІ суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових періодів у розмірі 11 209 963 грн за відсутності поданої податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік. На думку відповідача, за таких обставин позивач безпідставно врахував зазначене від`ємне значення при визначенні об`єкта оподаткування за 2024 рік, у зв`язку з чим контролюючий орган правомірно прийняв податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406. Крім того, відповідач вважає, що акт перевірки та податкові повідомлення-рішення були належним чином направлені позивачу за його податковою адресою, а їх повернення поштовим зв`язком у зв`язку із закінченням строку зберігання не свідчить про порушення процедури їх вручення.
Представник позивача у відповіді на відзив від 27.08.2025 зазначає, що доводи відповідача не спростовують обставин, викладених у позовній заяві, та не підтверджені належними доказами. Позивач вказує, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стала відсутність поданої декларації з податку на прибуток за 2023 рік, однак після винесення оскаржуваних рішень товариством подано декларацію за 2023 рік та уточнено показники декларації за 2024 рік, чим усунуто розбіжності, встановлені під час камеральної перевірки. На думку позивача, висновки контролюючого органу про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 11 209 963 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн зроблені без урахування показників податкової декларації за 2022 рік, якою було сформовано від`ємне значення об`єкта оподаткування, а також поданої декларації за 2023 рік. Позивач зазначає, що Податковий кодекс України не забороняє подання уточнюючої податкової звітності під час або після проведення камеральної перевірки, а тому після подання відповідних декларацій у контролюючого органу виник обов`язок перевірити уточнені показники та встановити дійсний податковий обов`язок платника. У зв`язку з цим позивач вважає, що відповідач безпідставно не врахував подані документи та передчасно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.
08.10.2025 подано додаткові пояснення сторони відповідача.
Представник ГУ ДПС у м. Києві зазначає, що під час камеральної перевірки декларації з податку на прибуток за 2024 рік встановлено розбіжності між показниками декларації та додатка РІ, а також відсутність поданої декларації з податку на прибуток за 2023 рік. У зв`язку з цим контролюючий орган дійшов висновку про безпідставне включення ТОВ «УКРІНВЕСТ» до складу від`ємного значення об`єкта оподаткування суми 11 209 963 грн, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток. Відповідач вважає, що податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406 прийняті правомірно на підставі даних, які існували на момент проведення перевірки та прийняття рішень. Подання позивачем декларації за 2023 рік та уточнюючих декларацій за 2024 рік 30.06.2025 відбулося вже після прийняття спірних ППР, тому такі документи не могли бути враховані контролюючим органом при визначенні податкових зобов`язань. Відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №805/2408/16-а та зазначає, що право на подання уточнюючих розрахунків існує після проведення камеральної перевірки лише до моменту прийняття податкового повідомлення-рішення. Також відповідач наголошує, що обов`язок своєчасного подання податкової звітності покладається на платника податків, а тому неподання декларації за 2023 рік у встановлений законом строк не може бути усунуте шляхом подання відповідної звітності після винесення спірних ППР.
Позиція сторін по справі, висловлена у судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення, у яких зазначив про обґрунтованість заявлених позовних вимог, підтримав позов у повному обсязі та просив суд ухвалити рішення про його задоволення.
Представник ГУ ДПС у м. Києві у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
Фактичні обставини справи встановлені судом.
01.03.2023 ТОВ «УКРІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 26417789) до ГУ ДПС у м. Києві подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2022 рік від 01.03.2023, реєстраційний №9309291805.
У декларації зазначено місцезнаходження товариства: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 104, основний вид економічної діяльності за КВЕД 68.20. Керівником товариства зазначено Чуханіна Сергія. У декларації відображено дохід від будь-якої діяльності у сумі 3 300 117 грн (рядок 01), фінансовий результат до оподаткування (збиток) у сумі -2 138 763 грн (рядок 02), різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, у сумі -9 243 066 грн (рядок 03 РІ), та об`єкт оподаткування у сумі -11 381 829 грн (рядок 04). У декларації також вказано наявність додатка РІ та спрощеної фінансової звітності суб`єкта малого підприємництва у складі балансу та звіту про фінансові результати.
З додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2022 рік вбачається, що ТОВ «УКРІНВЕСТ» відобразило різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України. У рядку 3.2.4 додатка РІ зазначено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі 9 243 066 грн, яка врахована при визначенні об`єкта оподаткування. Інших числових показників на наданій копії додатка РІ не відображено.
Згідно з квитанції №2 Державної податкової служби України щодо прийняття податкової декларації за 2022 рік податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2022 рік ТОВ «УКРІНВЕСТ» файл J0100123, доставлена до ГУ ДПС у м. Києві (Подільський район м. Києва) та прийнята контролюючим органом. У квитанції зазначено, що документ подано 01.03.2023, а реєстраційний номер документа становить 9309291805. Пакет документів прийнято без виявлення помилок.
30.06.2025 ТОВ «УКРІНВЕСТ» подало до ГУ ДПС у м. Києві податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2023 рік. Основним видом діяльності товариства зазначено КВЕД 68.20. У декларації відображено дохід від будь-якої діяльності у сумі 2 782 291 грн (рядок 01), різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, у сумі -11 381 829 грн (рядок 03 РІ), та об`єкт оподаткування у сумі -11 381 829 грн (рядок 04). У декларації зазначено наявність додатка РІ, а також спрощеної фінансової звітності суб`єкта малого підприємництва у складі балансу та звіту про фінансові результати.
З додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2023 рік вбачається, що ТОВ «УКРІНВЕСТ» відобразило різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України. У рядку 3.2.4 додатка РІ зазначено від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у сумі 11 381 829 грн, яке враховано при визначенні об`єкта оподаткування звітного періоду.
Згідно з квитанції №2 про прийняття податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2023 рік податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2023 рік ТОВ «УКРІНВЕСТ» доставлена до ГУ ДПС у м. Києві, Правобережної ДПІ та прийнята контролюючим органом. У квитанції зазначено, що документ подано за звітний 2023 рік, а реєстраційний номер документа становить 9388017901. Пакет документів прийнято.
Відповідно до фінансової звітності мікропідприємства ТОВ «УКРІНВЕСТ» за 2023 рік, станом на 31 грудня 2023 року балансова вартість активів товариства становила 5 362,1 тис. грн, у тому числі необоротні активи – 2 432,4 тис. грн та оборотні активи – 2 929,7 тис. грн.
Також у балансі відображено власний капітал у сумі 3 224,5 тис. грн та поточні зобов`язання у сумі 2 137,6 тис. грн.
Згідно з звітом про фінансові результати за 2023 рік, чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становив 2 743,0 тис. грн, інші доходи – 39,3 тис. грн, а загальна сума доходів становила 2 782,3 тис. грн. Загальна сума витрат за звітний період становила 2 782,3 тис. грн. Фінансовий результат до оподаткування становив 0 грн, чистий фінансовий результат становив 0 грн.
З квитанції №2 щодо прийняття фінансової звітності за 2023 рік вбачається, що фінансова звітність мікропідприємства ТОВ «УКРІНВЕСТ» за 2023 рік доставлена до системи електронної звітності органів державної статистики України та прийнята для подальшої обробки. У квитанції зазначено реєстраційний номер звіту 9004077496, а також відображено інформацію про перевірку кваліфікованих електронних підписів та відповідність звіту встановленому формату.
Фінансова звітність мікропідприємства ТОВ «УКРІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 26417789) станом на 31.12.2024 свідчить, що основним видом діяльності товариства є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД 68.20), а середньооблікова кількість працівників становить 5 осіб.
У Балансі за формою №1-мс відображено загальну вартість активів на кінець звітного періоду у сумі 6 027,4 тис. грн, з яких необоротні активи становлять 1 834,0 тис. грн, а оборотні активи 4 193,4 тис. грн. Власний капітал товариства зазначено у сумі 4 929,9 тис. грн, поточні зобов`язання у сумі 1 097,5 тис. грн станом на кінець звітного періоду.
Звіт про фінансові результати за формою №2-мс за 2024 рік містить дані про чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у сумі 4 907,0 тис. грн, інші доходи 59,5 тис. грн, а загальну суму доходів 4 966,5 тис. грн. У цьому звіті також зазначено собівартість реалізованої продукції у сумі 2 885,3 тис. грн, інші витрати у сумі 547,7 тис. грн та загальну суму витрат у розмірі 3 433,0 тис. грн. Фінансовий результат до оподаткування становив 1 533,5 тис. грн, і чистий прибуток товариства за 2024 рік також становив 1 533,5 тис. грн.
Квитанція №2 щодо прийняття фінансової звітності мікропідприємства підтверджує те, що фінансова звітність ТОВ «УКРІНВЕСТ» за 2024 рік була доставлена до системи електронної звітності органів державної статистики України 01.03.2025 о 23:11:46 та прийнята для подальшої обробки. У ній зазначено реєстраційний номер звіту 9003963712, а також відображено інформацію про перевірку кваліфікованих електронних підписів і відповідність звіту формату, визначеному Держстатом України.
Окрім цього, суд встановив, що ТОВ «УКРІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у м. Києві подало податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2024 рік від 01.03.2025 №9427367503. У декларації зазначено місцезнаходження товариства: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 104, а також основний вид економічної діяльності за КВЕД 68.20. Документом відображено дохід від будь-якої діяльності у сумі 4 966 545 грн (рядок 01), фінансовий результат до оподаткування у сумі 1 533 525 грн (рядок 02), різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, у сумі -11 209 963 грн (рядок 03 РІ), та об`єкт оподаткування у сумі -9 676 438 грн (рядок 04). 
З додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2024 рік вбачається, що ТОВ «УКРІНВЕСТ» задекларувало різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України. У рядку 3.2.4 додатка РІ відображено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі 11 209 963 грн. Інші показники додатка РІ, наведені на наданій копії документа, не містять числових значень.
Згідно з квитанцією №2 Державної податкової служби України, податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2024 рік ТОВ «УКРІНВЕСТ» файл J0100126, реєстраційний номер документа 9427367503, доставлена до ГУ ДПС у м. Києві та прийнята контролюючим органом. У квитанції зазначено, що документ отримано 02.03.2025 о 16:39, а доставлено до районного рівня ГУ ДПС у м. Києві 01.03.2025 о 23:14:15.
З акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789 суд встановив, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік ТОВ «УКРІНВЕСТ», поданої 01.03.2025 за №9427367503. В акті зазначено, що перевіркою встановлено порушення підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України. Також в акті зазначено про наявність розбіжностей між показниками рядка 03 декларації з податку на прибуток за 2024 рік та рядка 3.2.4 додатка РІ до неї, в яких відображено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі 11 209 963 грн, при цьому в акті зазначено, що податкову звітність з податку на прибуток за 2023 рік не подано.
В акті відображено, що за результатами перевірки показник рядка 02 декларації визначено у розмірі 1 533 525 грн, показник рядка 03 – 0 грн, показник рядка 04 – 1 533 525 грн, показники рядків 06, 17 та 19 – по 276 034 грн.
Крім того, в акті зазначено, що платником занижено грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 11 209 963 грн.
Відповідно до додатка до акта перевірки «Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій» щодо ТОВ «УКРІНВЕСТ», за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2024 рік від 01.03.2025 №9427367503 задекларовано показник рядка 19 декларації у розмірі 0 грн, тоді як за результатами перевірки визначено показник у розмірі 276 034 грн. У додатку зазначено про заниження податкового зобов`язання на суму 276 034 грн та визначено суму штрафної санкції відповідно до статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 27 603 грн.
Згідно з додатком до акта перевірки щодо розрахунку завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток суд встановив, що за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2024 рік від 01.03.2025 №9427367503 платником задекларовано показник рядка 04 декларації у розмірі -9 676 438 грн, тоді як за результатами перевірки визначено показник у розмірі 1 533 525 грн. У додатку зазначено про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 11 209 963 грн.
Згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «П» від 29.04.2025 №390880406 Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі акта камеральної перевірки від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789 прийнято рішення про зменшення ТОВ «УКРІНВЕСТ» суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток. У податковому повідомленні-рішенні зазначено, що за податковою декларацією з податку на прибуток за 2024 рік від 01.03.2025 №9427367503 сума завищеного від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток становить 11 209 963 грн. 
Відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 29.04.2025 №390930406, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі акта камеральної перевірки від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789 встановлено порушення підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України. У податковому повідомленні-рішенні визначено ТОВ «УКРІНВЕСТ» грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 303 637 грн, з яких 276 034 грн становить сума податкового зобов`язання та 27 603 грн – штрафна (фінансова) санкція. Також у податковому повідомленні-рішенні зазначено реквізити бюджетного рахунку для сплати визначених сум.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.05.2025 №2362/Апр/26-15-04-06-18 відносно ОСОБА_1 , керівника ТОВ «УКРІНВЕСТ», при проведенні камеральної перевірки податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік встановлено порушення вимог пункту 140.4.4 статті 140 Податкового кодексу України, відображене в акті перевірки від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789.
Окрім цього до матеріалів справи долучено лист ТОВ «УКРІНВЕСТ» від 30.06.2025 №01-30/0625, адресований начальнику ГУ ДПС у місті Києві, у якому товариство повідомило, що 10.06.2025 отримало примірник протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за результатами камеральної перевірки. У листі зазначено, що підприємством не було отримано ані акта перевірки, ані податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі такого акта, у зв`язку з чим воно зверталося за отриманням дублікатів відповідних документів. Також у листі зазначено, що 16.06.2025 підприємством було отримано дублікати акта перевірки та податкового повідомлення-рішення, після чого товариство просило контролюючий орган розглянути можливість перегляду прийнятого рішення з урахуванням подання декларації за 2023 рік, яка, за твердженням товариства, не була подана своєчасно, однак показники якої враховані в уточнюючій декларації за 2024 рік.
04.07.2025 ТОВ «УКРІНВЕСТ» подало уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств за 2024 рік, у якій відобразило різниці відповідно до Податкового кодексу України у сумі -11 381 829 грн (рядок 03 РІ) та визначило об`єкт оподаткування у сумі -9 848 304 грн (рядок 04).
Відповідно до додатка РІ до уточнюючої декларації, до складу різниць включено від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у сумі 11 381 829 грн, яке враховано при визначенні об`єкта оподаткування звітного періоду.
Згідно з квитанцією №2 від 04.07.2025, уточнююча податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2024 рік була прийнята контролюючим органом та доставлена до ГУ ДПС у м. Києві, Правобережної ДПІ 04.07.2025.
Представник позивача вважає, що висновки акта перевірки про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 11 209 963 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн не відповідають фактичним обставинам справи, а тому податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406 є протиправними і підлягають скасуванню.
Релевантні джерела права, оцінка та висновки суду.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI. Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль – система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України, одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
На підставі пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт є документом, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом.
Наведеною нормою передбачено, що податкова декларація є документом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання, а також відображаються обсяги операцій, доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку та збору.
Як убачається зі змісту пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація також є документом, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Згідно з абзацом другим пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.
Наведеною нормою також передбачено, що розрахунки, у тому числі розрахунок частини чистого прибутку (доходу) та дивідендів на державну частку, які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації.
Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
З аналізу наведених положень вбачається, що податкова декларація є основним документом податкової звітності платника податків, який подається до контролюючого органу у встановлені законом строки та використовується для відображення показників, що мають значення для визначення, нарахування та сплати податкових зобов`язань.
На підставі пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків самостійно, у тому числі за результатами електронної перевірки, виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою, чинною на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати уточнюючий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.
Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо показники оприлюдненої разом з аудиторським звітом річної фінансової звітності зазнали змін порівняно з показниками фінансової звітності, поданої разом із податковою декларацією, та такі зміни вплинули на показники раніше поданої річної декларації з податку на прибуток підприємств, платники податку на прибуток, які відповідно до законодавства зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають уточнюючий розрахунок до річної податкової декларації у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним.
На підставі абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України платник податків, який самостійно, у тому числі за результатами електронної перевірки, виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний здійснити його виправлення, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті.
Наведеною нормою передбачено два способи виправлення такого порушення.
Зокрема, відповідно до підпункту «а» пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України платник податків має право надіслати уточнюючий розрахунок та сплатити суму недоплати і штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання уточнюючого розрахунку.
Як убачається зі змісту зазначеної норми, штраф у розмірі трьох відсотків не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 Податкового кодексу України або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у випадках, прямо передбачених законом.
Водночас відповідно до підпункту «б» пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України платник податків має право відобразити суму недоплати у складі декларації з відповідного податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшивши її на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання.
Крім того, наведеною нормою передбачено, що якщо після подання декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за той самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України, штрафні санкції, визначені пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, не застосовуються.
На підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення або збільшення суми бюджетного відшкодування, а також зменшення або збільшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток чи від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків у випадках, передбачених цим Кодексом.
Підставою для такого визначення є встановлені за результатами перевірки обставини, які свідчать про заниження або завищення суми податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування, від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, заявлених платником податків у податкових чи митних деклараціях та уточнюючих розрахунках.
Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що саме контролюючий орган уповноважений визначати зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у разі встановлення за результатами перевірки факту його завищення.
На підставі пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає або вручає платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу або якщо за результатами перевірки встановлено обставини, визначені зазначеною нормою.
Податкове повідомлення-рішення приймається, зокрема, у разі встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, саме податкове повідомлення-рішення є передбаченою законом формою реалізації повноважень контролюючого органу щодо зменшення задекларованого платником податків від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
За змістом пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки – цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути:
1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);
2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;
3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;
4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»;
5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;
6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;
7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;
8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;
9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;
10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;
11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти;
12) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.14 статті 141 цього Кодексу, а також своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на доходи фізичних осіб, визначеного відповідно до підпункту 177.5.1-1 пункту 177.5 статті 177 цього Кодексу.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду викладеної, зокрема, в постановах від 16.07.2024 у справі № 320/4281/23, від 26.06.2024 у справі № 320/11734/22, та в постанові від 22.10.2024 у справі № 160/15502/22 камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства, предмет якої передбачає проведення контролюючим органом арифметичного та логічного контролю правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків; правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; логічний зв`язок та узгодженість відповідних показників поточного періоду та їх зіставлення з показниками попередніх періодів). Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється. Натомість інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, повинні бути предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення іншого виду перевірок, а саме – документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок, або інші відомостей, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, до підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється. 
Аналогічні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постанові від 18.12.2024 по справі № 817/1182/16.
У постанові від 19.04.2022 у справі № 816/687/16 Верховний Суд підтримав усталену позицію про те, що метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування арифметичні та/або методологічні помилки, інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання, або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, перевірка правильності застосування ставок податків, податкових пільг, відображення у податковій звітності показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок. Виявлене за результатами камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) заниження платником податку суми податкового зобов`язання внаслідок застосування ставки податку іншої, ніж встановлено нормою ПК, є достатньою підставою для визначення контролюючим органом відповідно до пункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу суми грошових зобов`язань.
У постанові від 16.01.2024 у справі № 440/2547/22 Верховний Суд узагальнив висновки Верховного Суду з питання правового значення і суті камеральної перевірки. Зазначив, що вони полягають в тому, що камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, які зазначені у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, Єдиного реєстру акцизних накладних та даних електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних системи обліку даних реєстратора розрахункових операцій. Тобто, якщо під час камеральної перевірки контролюючий орган на підставі саме інформаційних баз даних виявить, що платник податків занизив податкові зобов`язання з відповідного податку, це може бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням суми занижених зобов`язань. Однак, у випадку, якщо для висновку про заниження податкових зобов`язань необхідним є дослідження безпосередньо первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності, питання достовірності, повноти нарахування і сплати податку підлягає перевірці шляхом проведення документальної перевірки.
На підставі пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами контролюючого органу, що проводили перевірку, та після реєстрації вручається або надсилається платнику податків.
Як убачається зі змісту зазначеної норми, акт камеральної перевірки є документом, у якому фіксуються встановлені під час перевірки порушення та який слугує підставою для подальшого прийняття контролюючим органом відповідного рішення у випадках, передбачених Податковим кодексом України.
З аналізу наведених положень статей 54, 58 та 86 Податкового кодексу України вбачається, що у разі встановлення контролюючим органом за результатами перевірки факту завищення платником податків від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток такий орган зобов`язаний зафіксувати відповідні висновки в акті перевірки та реалізувати їх шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення про зменшення задекларованого від`ємного значення.
Отже, саме податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами перевірки, є визначеним Податковим кодексом України способом зміни показників від`ємного значення об`єкта оподаткування, задекларованих платником податків.
З акта камеральної перевірки від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789 слідує, що контролюючим органом під час перевірки податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2024 рік, поданої ТОВ «УКРІНВЕСТ» 01.03.2025 за №9427367503, встановлено відображення у рядку 03 РІ декларації та рядку 3.2.4 додатка РІ суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розмірі 11 209 963 грн за відсутності в інформаційних базах контролюючого органу податкової звітності товариства з податку на прибуток за 2023 рік. 
У зв`язку з цим контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України, завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 11 209 963 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування, тобто збільшення або зменшення, фінансового результату до оподаткування, а саме прибутку або збитку, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень стандартів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Згідно з абзацом другим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування, тобто збитку;
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування, тобто прибутку.
Згідно з абзацом п`ятим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування, тобто збитку;
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування, тобто прибутку.
Відповідно до абзацу восьмого підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності, за вирахуванням непрямих податків, визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу, визначені відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до цього ж абзацу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України платник податку, у якого річний дохід, за вирахуванням непрямих податків, визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу, визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років, у кожному з яких виконується зазначений критерій щодо розміру доходу.
Згідно з абзацом восьмим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік такої безперервної сукупності років. У подальші роки такої сукупності років коригування фінансового результату також не застосовуються, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу дев`ятого підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, якщо у платника податку, який прийняв рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу, визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід, за вирахуванням непрямих податків, визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період перевищує 40 мільйонів гривень, такий платник податку визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Згідно з абзацом десятим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід, тобто виручка, від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг, інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Відповідно до абзацу одинадцятого підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України платники податку на прибуток – виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий звітний період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий звітний період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень стандартів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Відповідно до підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування платника податку, крім великих платників податків, минулих податкових (звітних) років.
Згідно з підпунктом 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України великі платники податків зменшують фінансовий результат до оподаткування на частину суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років до повного його погашення у встановленому цим підпунктом порядку.
Відповідно до абзацу третього підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України великі платники податків мають право зменшувати фінансовий результат до оподаткування податкового (звітного) періоду, тобто прибуток, збиток або нульове значення, не більше ніж на 50 відсотків непогашеної суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.
Згідно з абзацом четвертим підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, не погашена позитивним значенням об`єкта оподаткування податкового (звітного) року, зменшує фінансовий результат до оподаткування, тобто прибуток, збиток або нульове значення, майбутніх податкових (звітних) періодів у розмірі не більше 50 відсотків такої непогашеної суми до її повного погашення.
Відповідно до абзацу п`ятого підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України, якщо непогашена сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років становить не більше 10 відсотків позитивного значення об`єкта оподаткування податкового (звітного) періоду, обрахованого відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу без урахування непогашеного від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, така сума від`ємного значення зменшує фінансовий результат до оподаткування цього податкового (звітного) періоду в повному обсязі.
Згідно з абзацом шостим підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України положення цього підпункту застосовуються з урахуванням пунктів 3 та 4-2 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.
Відповідно до абзацу сьомого підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України для цілей цього підпункту погашеними вважаються суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, для яких одночасно виконуються дві такі умови:
а) ці суми були включені до розрахунку об`єкта оподаткування майбутніх податкових (звітних) періодів;
б) за рахунок цих сум було зменшено позитивне значення об`єкта оподаткування, тобто прибуток, відповідних податкових (звітних) років, обраховане відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу без урахування непогашеного від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.
Аналіз положень підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України свідчить про те, що від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років підлягає врахуванню при визначенні фінансового результату до оподаткування у наступних податкових (звітних) періодах до його повного погашення у порядку, встановленому зазначеною нормою.
При цьому підпункт 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України не містить положень, які б передбачали втрату платником податків права на врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих років у зв`язку з неподанням податкової декларації за окремий податковий (звітний) період.
Натомість наведена норма передбачає, що непогашене від`ємне значення об`єкта оподаткування враховується у наступних податкових (звітних) періодах до його повного погашення.
Судом встановлено, що 01.03.2025 позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2024 рік №9427367503, у якій у рядку 3.2.4 додатка РІ та рядку 03 РІ відображено від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у сумі 11 209 963 грн.
За результатами камеральної перевірки, оформленої актом від 25.03.2025 №25256/Ж5/26-15-04-06-01/26417789, контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 11 209 963 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн. Підставою для таких висновків контролюючий орган зазначив відсутність податкової звітності з податку на прибуток за 2023 рік.
На підставі зазначеного акта відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406.
Разом з тим судом встановлено, що позивачем ще 01.03.2023 подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2022 рік №9309291805, яка була прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №2. У зазначеній декларації відображено від`ємне значення об`єкта оподаткування у сумі 11 381 829 грн.
30.06.2025 позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2023 рік №9388017901 та фінансову звітність за 2023 рік, які прийняті контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями №2.
Згідно з поданою декларацією за 2023 рік фінансовий результат до оподаткування становив 0 грн, а від`ємне значення об`єкта оподаткування попередніх років залишилося у сумі 11 381 829 грн.
Крім того, 04.07.2025 позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2024 рік №9429396710, яка прийнята контролюючим органом. У зазначеній декларації відображено від`ємне значення об`єкта оподаткування минулих років у сумі 11 381 829 грн.
Відповідно до підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.
Зі змісту акта перевірки вбачається, що контролюючим органом не встановлено порушень при формуванні від`ємного значення об`єкта оподаткування за попередні податкові періоди, не здійснювалася перевірка правильності показників декларації за 2022 рік та не наведено висновків щодо відсутності у позивача права на врахування сформованого раніше від`ємного значення об`єкта оподаткування.
Єдиною обставиною, покладеною в основу спірних податкових повідомлень-рішень, визначено неподання податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік на момент проведення камеральної перевірки.
Водночас відповідачем не доведено, що від`ємне значення об`єкта оподаткування, сформоване у попередніх податкових періодах та відображене у декларації за 2022 рік, є необґрунтованим або визначене з порушенням вимог податкового законодавства.
Також відповідачем не доведено відсутності у позивача права на врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих років відповідно до підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що висновки акта перевірки про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 11 209 963 грн та заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн не знайшли належного підтвердження під час судового розгляду справи, а тому податкові повідомлення-рішення від 29.04.2025 №390880406 та №390930406 є необґрунтованими та підлягають скасуванню.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.02.2025 у справі №809/318/18, відповідно до якої при вирішенні податкового спору підлягають дослідженню показники податкової звітності платника за відповідні податкові періоди та правильність їх врахування при визначенні податкового обов`язку. При цьому встановлені контролюючим органом розбіжності у податковій звітності повинні оцінюватися з урахуванням їх фактичного впливу на розмір податкових зобов`язань платника податків.
Окрім цього, суд констатує, що при вирішенні податкового спору визначальним є встановлення дійсного податкового обов`язку платника податків та правильності визначення суми податкового зобов`язання. Отже, оцінка правомірності податкового повідомлення-рішення має здійснюватися з урахуванням фактичних обставин, що впливають на розмір податкового обов`язку платника.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №805/2408/16-а.
Щодо податкового повідомлення-рішення №390880406.
Судом встановлено, що від`ємне значення об`єкта оподаткування у сумі 11 381 829 грн виникло за результатами податкового обліку за 2022 рік та було задеклароване позивачем у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2022 рік. 
Відповідачем не встановлено неправомірності формування такого від`ємного значення та не наведено обставин, які б свідчили про відсутність у позивача права на його врахування у наступних податкових періодах. При цьому положення підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 ПК України не передбачають втрати права на врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих років у зв`язку з неподанням декларації за окремий податковий період. 
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення позивачу суми від`ємного значення об`єкта оподаткування на 11 209 963 грн, а тому податкове повідомлення-рішення №390880406 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо податкового повідомлення-рішення №390930406.
Оскільки судом встановлено наявність у позивача права на врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих років та правомірність його перенесення до податкової декларації за 2024 рік, висновок контролюючого органу про заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 276 034 грн не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.
Подані позивачем декларація за 2023 рік та уточнююча декларація за 2024 рік свідчать про відсутність позитивного об`єкта оподаткування та, відповідно, відсутність обов`язку зі сплати податку на прибуток за спірний період. 
За таких обставин відсутні також підстави для застосування штрафних санкцій у сумі 27 603 грн. Отже, податкове повідомлення-рішення №390930406 також підлягає скасуванню.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що підпункт 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України не містить положень про втрату платником податків права на врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих років у разі неподання декларації за окремий податковий період. 
Враховуючи підтвердження матеріалами справи факту існування такого від`ємного значення та відсутність доказів неправомірності його формування, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 29.04.2025 №390880406 та №390930406
Судові витрати по справі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 30 280, 00 грн, що підтверджується квитанцією від 04.07.2025 року, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНВЕСТ» (адреса 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 104 ЄДРПОУ 26417789) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса Україна, 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19 ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,– задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 29.04.2025 № 390880406 та від 29.04.2025 №390930406.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНВЕСТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 30 280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.
Копію рішення направити сторонам у справі (їх представникам) відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.