Справа № 420/41365/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , 2003 року народження, з 18 років свідомо та добровільно став на захист України, склавши військову присягу, якій залишається вірним. Його рішення було продиктоване патріотизмом, любов`ю до України та готовністю захищати її до кінця.
Строкову військову службу розпочав 12.05.2021 року у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
01.06.2023 року прийнятий на військову службу за контрактом до Національної гвардії України строком до оголошення демобілізації.
За час проходження військової служби, ОСОБА_1 брав участь в бойових діях, що підтверджується довідкою №335 від 26.09.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Згідно довідки №746 від 24.12.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), 10 вересня 2023 року одержав: ВТ, ЗЧМТ, СГМ, акубаротравму, тобто при захисті Батьківщини.
Бойовий шлях ОСОБА_1 , отримані травми є беззаперечним підтвердженням відданості державі та службі, а тому мають бути враховані судом як обставини, що зобов`язують військовий орган здійснити належні виплати та гарантії, передбачені законом, у повному обсязі.
Під час проходження служби, будучи солдатом, на посаді стрілець ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить менше, ніж пів року та отримав поранення, контузії, пов`язані із захистом Батьківщини, тобто, вважаю що на ОСОБА_1 може бути розповсюджена дана Постанова КМУ від 11.02.2025 №153.
ОСОБА_1 було подано рапорт до Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової винагороди.
Згодом від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 отримав офіційну відмову.
Позивач вважає, що відмова відповідача є незаконною, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з зазначеним адміністративним позовом, оскаржуючи дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 КАС України.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
02.01.2026 року за вхід.№ЕС/575/26 надійшов відзив на позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки Позивач відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (Позивачем долучена до позовної заяви) в зоні бойових дій перебував 127 днів, у зв`язку з чим відповідно до абзацу 2 п. 4 Постанови №153 де основною вимогою є строк перебування в зоні бойових дій, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постанови №153, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
У зв`язку з тим, що Позивач участь в бойових діях приймав менше 6 місяців, отже у Позивача, відсутні підстави у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України № НОМЕР_3 .
Згідно витягу з послужного списку ОСОБА_1 прийнятий на строкову військову службу 12.05.2021 року, військову присягу прийняв 12.06.2021 у військовій частині НОМЕР_2 . З 13.05.2021 по 01.06.2023 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
01 червня 2023 року ОСОБА_1 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби Національній гвардії України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу до оголошення демобілізації.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 26.09.2025 року №335 ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області у період з 25.02.2022. 17.12.2022 по 17.01.2023, з 18.02.2023 по 17.03.2023, з 17.04.2023 по 27.04.2023. з 26.06.2023 по 23.07.2023, з 20.08.2023 по 10.09 2023, з 04.11.2023 по 08.11.2023.
Підстава: Накази командира в/ч НОМЕР_2 від 12.04.2022 №103 дск (с/ч), від 06.01.2023 №6 (с/ч). від 09.02.2023 №35 (с/ч), від 09.03.2023 №59 (c/ч), від 07.04.2023 №87 (c/ч), від 04.05.2023 №113 (с/ч), від 04.07.2023 №165 (с/ч), від 04.08.2023 №191 (с/ч), від 03.09.2023 №216 (с/ч), від 09.10.2023 №262 (с/ч), від 07.12.2023 №340 (с/ч) (про оголошення періодів участі у заходах для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн.).
10 вересня 2023 року ОСОБА_1 одержав: ВТ (10.09.2023). ЗЧМТ. ОСОБА_2 . За обставин: 10.09.23 при виконанні бойових завдань в районі н. п. Приютне Пологівського району Запорізької області у складі ЗВРез №4 ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » під час ведення штурмових дій в результаті мінометного обстрілу з боку противника. В стані алкогольного сп`яніння (клінічно) не перебував. Підстава: БР ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 06.09.2023 №1946т/окл/бр.
Встановлене підтверджено Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.12.2023 №746, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 .
10.07.2024 Військовою частиною НОМЕР_4 видано Довідку військово-лікарської комісії №870, в якій встановлено наступне.
Старший солдат за контрактом ОСОБА_1 , 2003 року народження, військова частина НОМЕР_2 , призваний в Збройні сили України з травня 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , кулеметник.
Проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 10 липня 2024 року.
Діагноз: Наслідки перенесеної мінно-вибухової травми (10.09.2023р.), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалічного, астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; акубаротравми у вигляді нейросенсорної приглухуватості з порушенням сприйняття шепітної мови до 4,5 метрів на обидна вуха; суб`єктивний шум; низхідної атрофії зорового нерву обох очей.
Травма легкого ступеня.
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми від 14.12.2023р. №746, видана командиром військової частини НОМЕР_2 .
Низхідна атрофія зорового нерву обох очей, ангіопатія сітківки обох очей.
Гастродуоденальна рефлюксна хвороба з езофагітом без порушення функції. Зовнішній геморой 2 ст. з незначним порушенням функції.
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
На підставі статей 26-б, 43-в, 52-в, 75-в, 79-в графи І! Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, підводних кораблях, у спецспорудах.
15.09.2025 Позивач звернувся із рапортом «по команді» до т.в.о. начальника вузла зв`язку І категорії, який клопотав по суті рапорту перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 Олегом ПІДЛУБНИМ, в якому позивач зазначив, що він брав безпосередню участь у бойових діях строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою. Доводжу до Вашого відома, що відповідно до пункту 4 цієї постанови, я маю право на виплату одноразової грошової винагороди за тривалістю проходження служби в бойових умовах у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень у зв?язку із наявністю у мене поранення, контузій, одержаних під час захисту Вітчизни.
Враховуючи, що одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах здійснюється на підставі наказів командира військової частини прошу Вас сприяти у доведення до відповідальних осіб військової частини вказаного рапорта, а також у підготовці та поданні необхідного пакету документів, зокрема: витягів з послужного списку, та довідок про проходження служби, копії послужної картки, довідок про участь у бойових діях (включно з попереднім місцем служби), а також довідки про відсутність фактів притягнення до відповідальності. До рапорта додаю медичні довідки.
Листом №2/13/1-704-вн-2025 від 02.10.2025 року відповідачем повідомлено: «… Тобто, у Вашому випадку для набуття права на виплату винагороди повинні бути дотримані умови: 1) прийняття у віці до 25 років на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа а осіб, які проходили строкову військову службу, 2) безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.
Загальний строк Вашої участі у бойових діях зазначений у Вашій особовій справі на дату набрання чинності Постановою №153 складає 127 днів.
При цьому виплата винагороди пропорційно часу безпосередньої участі бойових діях (із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів визначена абзацом 3 пункту 4 Постанови №153), або виплата винагороди в повному обсязі у зв??язку із наявністю захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни (визначена абзацом 4 пункту 4 Постанови №153) у Вашому випадку на жаль не передбачена.
Враховуючи викладене, підстав для виплати зазначеної винагороди наразі немає…».
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».
Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.
Судовий контроль за суб`єктами владних повноважень, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.
Спірним питанням у даній справі є наявність у позивача права на отримання грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах. Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» за умови безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить менше, ніж пів року та отримав поранення, контузії, пов`язані із захистом Батьківщини.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
У ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_1 , 2003 року народження, у віці до 25 років (20 років) уклав контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України, брав безпосередню участь у бойових діях в районі ведення воєнний (бойових) дій (строком менше шести місяців на дату набрання чинності цією постановою – 127 днів) та у відповідності до абзацу 4 пункту 4 Постанови №153 отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини.
10 вересня 2023 року ОСОБА_1 одержав: ВТ (10.09.2023). ЗЧМТ. ОСОБА_2 . За обставин: 10.09.23 при виконанні бойових завдань в районі н. п. Приютне Пологівського району Запорізької області у складі ЗВРез №4 ОУВ «Запоріжжя» під час ведення штурмових дій в результаті мінометного обстрілу з боку противника. В стані алкогольного сп`яніння (клінічно) не перебував. Підстава: БР ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 06.09.2023 №1946т/окл/бр.
Встановлене підтверджено Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.12.2023 №746, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 .
10.07.2024 Військовою частиною НОМЕР_4 видано Довідку військово-лікарської комісії №870, в якій встановлено наступне.
Старший солдат за контрактом ОСОБА_1 , 2003 року народження, військова частина НОМЕР_2 , призваний в Збройні сили України з травня 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , кулеметник.
Проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 10 липня 2024 року.
Діагноз: Наслідки перенесеної мінно-вибухової травми (10.09.2023р.), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалічного, астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; акубаротравми у вигляді нейросенсорної приглухуватості з порушенням сприйняття шепітної мови до 4,5 метрів на обидна вуха; суб`єктивний шум; низхідної атрофії зорового нерву обох очей.
Травма легкого ступеня.
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми від 14.12.2023р. №746, видана командиром військової частини НОМЕР_2 .
За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач відповідає вимогам пункту 4 абзацу 4 Постанови №153.
Отже, враховуючи той факт, що позивач не досяг 25 років станом на день укладення контракту про проходження військової служби, контракт було укладено у період дії на території України воєнного стану, брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності постановою №153, та має травми та поранення, одержані під час захисту Вітчизни, позивач має право на виплату винагороду в повному обсязі відповідно до пункту 4 абзацу 4 Постанови №153.
Водночас, як встановлено судом, що Листом №2/13/1-704-вн-2025 від 02.10.2025 року відповідачем на рапорт позивача повідомлено: «… Тобто, у Вашому випадку для набуття права на виплату винагороди повинні бути дотримані умови: 1) прийняття у віці до 25 років на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа а осіб, які проходили строкову військову службу, 2) безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.
Загальний строк Вашої участі у бойових діях зазначений у Вашій особовій справі на дату набрання чинності Постановою №153 складає 127 днів.
При цьому виплата винагороди пропорційно часу безпосередньої участі бойових діях (із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів визначена абзацом 3 пункту 4 Постанови №153), або виплата винагороди в повному обсязі у зв??язку із наявністю захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни (визначена абзацом 4 пункту 4 Постанови №153) у Вашому випадку на жаль не передбачена.
Враховуючи викладене, підстав для виплати зазначеної винагороди наразі немає…».
Вказаний лист є рішенням про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови №153, а отже воно повинно містити чіткі і зрозумілі підстави відмови.
Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання відповідачем вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для виплати одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови №153.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Як вбачається з листа №2/13/1-704-вн-2025 від 02.10.2025 року, відповідачем зазначено, що «… При цьому виплата винагороди пропорційно часу безпосередньої участі бойових діях (із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів визначена абзацом 3 пункту 4 Постанови №153), або виплата винагороди в повному обсязі у зв?язку із наявністю захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни (визначена абзацом 4 пункту 4 Постанови №153) у Вашому випадку на жаль не передбачена…».
Як встановлено судом, позивач не досяг 25 років станом на день укладення контракту про проходження військової служби, контракт було укладено у період дії на території України воєнного стану, брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності постановою №153, та має травми та поранення, одержані під час захисту Вітчизни, а отже має право на виплату винагороду в повному обсязі відповідно до пункту 4 абзацу 4 Постанови №153.
Лист відповідача не містить обґрунтування, чому позивач не має права на виплату винагороду в повному обсязі відповідно до пункту 4 абзацу 4 Постанови №153.
Більш того, з 30 липня 2025 року питання виплати одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови № 153 особам, які були прийняті на військову службу за контрактом під час дії воєнного стану з числа осіб, які проходили строкову військову службу, врегульовано Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №942 від 30 липня 2025 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» і з 30 липня 2025 року колишні строковики, які у період дії воєнного стану уклали контракт на проходження військової служби, та брали безпосередню участь у бойових діях строком не менше шести місяців підпадають під вказану виплату одноразової грошової допомоги.
Однак, перевірку цих ознак відповідач не проводив, що є його дискреційними повноваженнями, тому способом захисту прав позивача не може бути зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) здійснити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», а відповідача необхідно зобов`язати повторно розглянути рапорт позивача з урахуванням висновків суду.
Відповідно до пункту 4 частини другої та частини четвертої статті 245 КАС України суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення на користь позивача лише за умови, що:
позивач виконав усі вимоги закону для отримання відповідного рішення;
орган влади не має дискреції, тобто не має права обирати між кількома варіантами поведінки.
Якщо ж для вирішення питання орган влади повинен здійснити оцінку документів, перевірити їх відповідність, витребувати додаткові відомості, усунути розбіжності або використати інші інструменти, що належать до його компетенції, суд не вправі підміняти собою адміністративний орган, а має лише зобов`язати його розглянути заяву та ухвалити рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Така позиція є усталеною і узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року у справі №520/12333/21, від 09 травня 2024 року у справі №580/3690/23, від 08 грудня 2025 року в справі №420/13975/24.
Окремо суд зазначає, що представником позивача заявлена вимога про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», однак протиправна бездіяльність – це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
У спірних правовідносинах ознаки протиправної бездіяльності відповідача відсутні, оскільки за результатами розгляду рапорту позивача відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
З огляду на встановлене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), викладеного у листі №2/13/1-704-вн-2025 від 02.10.2025 року, про відмову у виплаті грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» та, відповідно, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) повторно розглянути рапорт позивача від 15.09.2025 про виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», з урахуванням висновків суду у даній справі.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ), викладене у листі №2/13/1-704-вн-2025 від 02.10.2025 року, про відмову у виплаті грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 15.09.2025 про виплату грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 , електронна пошта:  ІНФОРМАЦІЯ_7 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА