ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/135/26	Головуючий у 1-й інстанції Лавренюк О.М. 	
Провадження № 33/817/286/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ст.173 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 та представника Леськів К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2026 року щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И Л А :
Цією постановою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що лише після отримання повного тексту постанови та ознайомлення з його змістом зміг подати апеляційну скаргу.
Разом із тим, просить скасувати оскаржувану постанову та винести постанову про визнання ОСОБА_2 винною та накладення на неї адміністративного стягнення за ст. 173 КУпАП .
Мотивує скаргу тим, що описана в протоколі подія відбувалася у ранішній час, в громадському місці, в присутності свідків, коли він з своїми родичами та сусідами їхав у церкву на його автомобілі та зупинився, щоб підібрати ще одну сусідку. В цей час ОСОБА_2 наздогнала його своїм автомобілем та підійшовши відкрила дверцята його авто, витягнула його з транспортного засобу, почала обзивати нецензурними словами, шарпати за куртку. 
Зазначає, що вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій стосовно нього відбувалося в громадському місці, в присутності сторонніх громадян, чим було порушено громадський порядок. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляцію з викладених у ній мотивів, представника ОСОБА_2 , яка щодо задоволення скарги заперечила, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки копію оскаржуваною постанови потерпілий отримав 06 квітня 2026 року та лише після ознайомлення зі її змістом зміг подати апеляційну скаргу.
Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз матеріалів справи та рішення місцевого суду, яке оскаржує апелянт, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №745202 від 15.02.2026 року, 15.02.2026 близько 08 год. 50 хв. по вул. Польова в с. Городище Тернопільського району, ОСОБА_2 вчинила дрібне хуліганство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, образливому чіплянні, шарпанні за верхній одяг відносно ОСОБА_1 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України з огляду на те що наявність умислу в діях ОСОБА_2 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, за наслідками розгляду справи встановлено не було, конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мав особистісний характер, спровокований особистими неприязними відносинами , а не бажанням ОСОБА_2 протиставити себе суспільству.
Перевіряючи доводи апелянта про те що подія відбувалася в громадському місці, в присутності сторонніх громадян, чим було порушено громадський порядок вважаю їх такими що не заслуговують на увагу оскільки як з показань ОСОБА_1 так і з показань ОСОБА_2 встановлено що конфлікт між ними носив особистий характер, що виключає в діях ОСОБА_2 . Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП — залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2026 року щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя