ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3723/22
Провадження № 2/362/101/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участі секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні м. Василькові Київської області цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки, 
в с т а н о в и в:
Представник ОСОБА_1 – адвокат Шумило Н.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Київській області, в якому просила: визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №149692, виданий на ім`я ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.11.2004 року №971; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 та кадастровий номер вказаної земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2008 році ОСОБА_3 придбав за договором купівлі-продажу земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221483001:01:019:0020. Так як на момент придбання позивачем земельної ділянки електронна база Державного Земельного Кадастру не функціонувала, то нещодавно позивач вирішив внести відомості про належну йому земельну ділянку до вказаної бази, у зв`язку з чим замовив оформлення необхідних для нього документів у ліцензованій організації. 
Проте, Рішенням Державного кадастрового реєстратора від 08 серпня 2022 року № PB-0500132682022 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що на належну позивачу земельну ділянку накладаються три земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221483001:01:019:0018 площа співпадає на 26,9149 %; 3221483001:1:018:0121 площа співпадає на 1,0989 %; 3221483001:01:018:0007 площа співпадіння на 0,9513 %. У зв`язку з чим, Державним кадастровим реєстратором позивачу було рекомендовано усунути перетин земельної ділянки, що належать позивачу із вказаними земельними ділянками. 
Як стверджується договором купівлі - продажу, земельна ділянка з кадастровим номером 3221483001:01:018:0121, що накладається на належну позивачу земельну ділянку на 1,0989 %, належать на праві власності позивачу. З інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку, копія якої додається, земельна ділянка з кадастровим номером 3221483001:01:018:0007, що накладається на належну позивачу земельну ділянку на 0,9513 % належать на праві власності ОСОБА_2 . 
Оскільки площа накладення вказаних вище земельних ділянок на належну позивачу земельну ділянку є досить не суттєвою, позивач не ставить питання щодо вказаних земельних ділянок.
Що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 3221483001:01:019:0018, то площа накладення на земельну ділянку позивача складає 26,9149 %, що більш ніж 1/4 площі всієї земельної ділянки позивача. 3 інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку, копія якої додається, позивачу стало відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221483001:01:019:0018, що накладається на 26,9149 %, на належну позивачу земельну ділянку, складає площу 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 (надалі - відповідач). Із відповіді на адвокатський запит представника позивача до Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.08.2022 вдалось з`ясувати, що відповідач набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221483001:01:019:0018, що накладається на належну позивачу земельну ділянку, на підставі державного акта серії ЯБ № 149692, зареєстрований 22.11.2004 за № 971, підстава набуття земельної ділянки у власність - договір купівлі - продажу земельної ділянки від 02.07.2004 № 2-4365. Наразі у позивача відсутня інформація про те, кому до цього належала земельна ділянка з кадастровим номером 3221483001:01:019:0018, що накладається на належну позивачу земельну ділянку, та на підставі якого правовстановлюючого документа.
Виходячи з вищенаведених обставин та через наявні накладення земельних ділянок позивач позбавлений можливості у встановленому порядку та згідно із закріпленими координатами належної позивачу земельної ділянки внести відомості про його земельну ділянку до Державного земельного кадастру. У зв`язку з зазначеним вище позивач позбавлений можливості у повній мірі вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому на праві власності земельною ділянкою, тому він змушений для вирішення питання усунення перешкод у користуванні та володінні земельною ділянкою звернутись до суду.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с. 49).
Від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вказувала, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221483001:01:019:0018 належить їй на праві приватної власності. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №149692, зареєстрований в книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів землі за № 971 від 22.11.2004, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2004. Зазначала, що вона користується земельною ділянкою відповідно до Закону згідно з її цільовим призначенням, кадастровий номер також був отриманий відоповідно до Закону.Позивач не надав жодного факту порушення його прав з боку Відповідача і обґрунтування своїх позовних вимог. З вимогами Позивача вона повністю не погоджується (т.1 а.с.73-78).
Від представника позивача – адвоката Шумило Н.М. до суду надійшла відповідь на відзив, у якому остання не погоджуючись з доводами відповідача, зазначеними у відзиві на позовну заяву, зазначала, що на момент придбання Позивачем земельної ділянки електронна база Державного Земельного кадастру не функціонувала, тому нещодавно він вирішив внести відомості про належну йому земельну ділянку до вказаної бази. Проте, рішенням Державного кадастрового реєстратора позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що на належну позивачу земельну ділянку накладається земельна ділянка з кадастровим номером 3221483001:01:019:0018 площа співвпадає на 26,9149%, у зв`язку з чим Державним кадастровим реєстратором було рекомендовано позивачу усунути перетин земельної ділянки, що належить позивачу із вказаними земельними ділянками. Вказана обставина підтверджується Рішенням Державного кадастрового реєстратора від 08 серпня 2022 року №РВ-0500132682022, копія якого долучена до матеріалів справи. Позивач з позицією відповідача не згоден, тому з метою зібрання доказів у справі буде заявляти клопотання про проведення судової земельно-технічної експертизи. Виходячи з наведеного, вважала заперечення та доводи відповідача, зазначені у відзиві безпідставними та необґрунтованими (т.1 а.с.101-102).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2023 року клопотання ОСОБА_1 , подане представником адвокатом Шумило Н.М. про витребування доказів у даній справі задоволено, витребувано в Секторі № 2 відділу № 6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області належним чином завірені копії: рішення Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області щодо передачі у власність земельної ділянки кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; копію технічної документації на земельну ділянку кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; копію державного акта на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що був виготовлений на першого власника вказаної земельної ділянки; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 02 липня 2004 року №2-4365, укладеного між попереднім власником вказаної земельної ділянки та ОСОБА_2 ; копію державного акта на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площа 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 серія ЯБ №149692, що виданий на ОСОБА_2 та зареєстрований 22.11.2004 року за №971 та документи, які були підставою видачі вказаного державного акта (т.1 а.с.139-141).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року призначено судову земельно-технічну експертизу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ГУ Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зупинено провадження у даній справі до закінчення проведення судової експертизи (т. 1 а.с. 210-213).
20.03.2025 року від експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до суду надійшов висновок від 12.03.2025 №1260/24-41 за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи в даній справі (т.1 а.с.234-250).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 року провадження у справі було відновлено (т.2 а.с.1).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.86-87).
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Шумило Н.М. подала до суду заяву, в якій просила розглядати дану справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити (т.2 а.с.130-131).
Представник ОСОБА_2 – адвокат Каравай Е.С. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, про застосування строків позовної давності (т.2 а.с.123-125).
Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області – Мороз С.В. у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду, подав до суду заяву, в якій просив розглядати дану справу без участі Головного управління, за наявними в матеріалах справи документами (т.2 а.с.10-13). 
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи відзив відповідача та відповідь на відзив позивача, клопотання представників позивача та відповідачів, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що згідно з копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 19 березня 2008 року, посвідчених приватним нотаріусом Леончук І.В. Васильківського районного нотаріального округу Київської області, Кугіт І.М. на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки придбав у ОСОБА_4 земельні ділянки:
- площею 0,250 га, кадастровий номер 3221483001:01:019:0020, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення зазначеної земельної ділянки: будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т.1а.с.12);
- площею 0,1210 га, кадастровий номер 3221483001:01:019:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення зазначеної земельної ділянки: будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с.14).
Згідно з пунктами 3 договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 19 березня 2008 року земельні ділянки належать «Продавцю» на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №142339/41832 та серія ЯБ №142341/41834, виданими 08 листопада 2004 року, виданих Васильківським районним відділом земельних ресурсів від 08 листопада 2004 року на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 25 червня 2004 року № 1-2792 та від 27 липня 2004 року №2-5453 (т.1 а.с. 12,14). 
Відповідно до копій Витягів з Державного реєстру правочинів №5623419 та №5623535 право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_1 19 березня 2008 року (т.1 а.с. 13, 15). 
З наданих позивачем копій Державних актів право власності на земельні ділянки серія ЯБ №142339/41832 та серія ЯБ №142341/41834 вбачається, що ОСОБА_4 (попередньому власнику) на підставі зазначених державних актів, виданих 08 листопада 2004 року на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 25 червня 2004 року № 1-2792 та від 27 липня 2004 року №2-5453 належали на праві власності земельна ділянка, площею 0.250 га, кадастровий номер 3221483001:01:019:0020, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0.250 га, кадастровий номер 3221483001:01:019:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.16-17).
Крім того, позивач надав копію кадастрового плану земельної ділянки, площею 0.250 га, розташованої в АДРЕСА_2 , виготовленого у 2004 році попередньому власнику ОСОБА_4 та копію титульної сторінки технічної документації із землеустрою щодо земельних ділянок для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства га території Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області з якої вбачається, що у 2004 році замовником даної технічної документації є Шатохін, а розробником - ТОВ «Земельний кадастр».
Згідно з копією Рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08 серпня 2022 року № РВ-0500132682022 та доданої до нього копії Протоколу №ПП-0500067132022 вбачається, що 27 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про об?єкт (земельну ділянку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-20).
Рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08 серпня 2022 року №РВ-0500132682022 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у Протоколі проведення перевірки електронного документа, розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; невідповідність поданих документів законодавству, а саме стаття 22, абзац 4 частини 6 статті 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр». Стаття 28, ЗУ «Про землеустрій». Закону від 28 квітня 2021 року за №1423-IX , який набрав чинності 27.05.2021 р. (т.1 а.с.16).
Згідно з копією Протоколу №ПП-0500067132022 проведення перевірки електронного документа від 08.08.2022 р. документація із землеустрою по об`єкту місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 , розроблена ФОП ОСОБА_5 , не відповідає наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних карт (планів), відомостям про інші об`єкти Державного земельного кадастру, установленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою або оцінки земель (т.1а.с.19).
Відповідно до Висновку щодо перевірки електронного документа відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що перетин ділянок з ділянками 3221483001:01:019:0018, площа співпадає на 26.9149%, з ділянкою 3221483001:01:019:0021 площа співпадає на 1.0989%, з ділянкою 3221483001:01:018:0007 площа співпадає на 0.9513% (т.1 а.с.20).
Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №149692/43985, виданого 22 листопада 2004 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 липня 2024 року №2-4365, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.250 га, кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с.67, 79).
Відповідно до листа Сектора №2 відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №9-10-0.9764-1137/19-23 від 07.07.2023 станом на 21.12.2012 року виявлено запис про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,250 га в АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на ім?я ОСОБА_2 серії ЯБ №149692, зареєстрований 22.11.2004 року за №971, підстава набуття земельної ділянки у власність – договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 липня 2024 року №2-4365, кадастровий номер 3221483001:01:019:0018. Також у місцевому фонді документації Відділу наявна технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян для будівництва і обслуговування в с. Здорівка на території Здорівської сільської ради Васильківського р-ну Київської обл. (далі – технічна документація із землеустрою), розроблену ТОВ «Земельний кадастр» в 2004 році щодо земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та технічна документація по складанню державних актів (далі - технічна документація по складанню державного акта) на право приватної власності на землю громадян в с. Здорівка, на території Здорівської сільради Васильківського району, розроблена Васильківським регіональним земельно-кадастровим бюро в 2002 році щодо земельної ділянки ОСОБА_6 , що додаються (т.1 а.с.152-173).
З наданих Сектором №2 відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області вказаних технічних документацій вбачається, що ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02 липня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Бобковим О.В., зареєстрованого у реєстрі за №2-4365, придбала у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0.258 га, з яких: 0,250 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а 0,008 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.168 на звор.-169).
Право власності на вказану земельну ділянку попереднього власника ОСОБА_6 підтверджується Державним актом серії III-КВ №000843, виданого Здорівською сільською радою Васильківського району 22 травня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №636, виданого на підставі рішення Здорівської сільської ради народних депутатів від 26 лютого 2002 року №13 (т.1 а.с.170).
Крім того, з вказаних технічних документацій вбачається, що для виготовлення державних актів на земельну ділянку площею 0.258 га, з яких: 0,250 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а 0,008 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 як попереднім власником ОСОБА_6 так і власником ОСОБА_2 розроблялись в установленому законом порядку відповідні технічні документації. 
Зокрема, з технічної документації по складанню державного акта на право власності щодо земельної ділянки ОСОБА_6 вбачається, що вона містить акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі ділянки, згідно з яким площа земельної ділянки згідно з земельно-кадастровою документацією складає 0,258 га, абрис земельної ділянки та кадастровий план з каталогом точок контуру і описом меж та акт перевірки та прийомки виконаних робіт по підготовці технічної документації від 04.04.2022 року (т.1 а.с.160 на звор., 161-162). 
З технічної документації із землеустрою, розробленої ТОВ «Земельний кадастр» в 2004 році вбачається, що вона містить: технічне завдання на складання документів; пояснювальну записку щодо поділу належної ОСОБА_2 земельної ділянки 0.258 га, з яких: 0,250 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а 0,008 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 на дві окремі земельні ділянки 0,250 га та 0,008 га; картографічне зображення місцезнаходження земельних ділянок Маштаб 1:1000, відповідні висновки Васильківського районного відділу земельних ресурсів про погодження технічної документації та відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства про відсутність обмежень на використання земельної ділянки, акт про перенесення в натуру (на місцевість) меж та передачі на охорону та збереження межових знаків земельної ділянки, кадастровий план з каталогом точок контуру і описом меж від А до Б Чемер С.В., від Б до В ОСОБА_2 , від В до Г Бєжанов В.А., від Г до А вул. Шкільна та акт перевірки та прийомки виконаних робіт по підготовці технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на землю від 03.09.2004 року (т.1 а.с.165-168, 171-173).
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.08.2022 земельні ділянки: кадастровий номер 3221483001:01:019:0018, площею 0,25, цільове призначення для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер 3221483001:01:018:0007, площею 0,008 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є приватною власністю ОСОБА_2 , технічна документація із землеустрою щодо земельних ділянок розроблена у 2004 році ТОВ «Земельне Агенство України» (т.1а.с.21-24).
Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи №1260/24-41 від 12.03.2025 року, складеного експертами В.Дем?яненко та О.Дощечкіна Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, при обстежені земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_2 , експертами встановлено, що досліджувана земельна ділянка, кадастровий номер 322148301:01:019:0018 фактично не використовується та не обробляється, власник земельної ділянки не вказав фактичне використання, тому надати відповідь на питання №1 щодо відповідності розміру, конфігурації та фактичному розташуванню земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018 правовстановлюючим документам на вказану ділянку та № НОМЕР_1 щодо наявності фактичного накладення земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018 на земельну ділянку кадастровий номер 322148301:01:019:0020 не виявилось можливим. По питанню №3 юридичні межі земельної ділянки з кадастровим номером 322148301:01:019:0018 накладаються на юридичні межі земельної ділянки з кадастровим номером 322148301:01:019:0020, площа накладання становить 0,0675 га (т.1 а.с.236-250).
Доказів невідповідності розміру, конфігурації та фактичному розташуванню земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018 правовстановлюючим документам на вказану ділянку та наявності фактичного накладення земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018, належної на праві власності відповідачу на земельну ділянку кадастровий номер 322148301:01:019:0020, належної на праві власності позивачу, матеріали справи не містять.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту(постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року).
Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист осіб, правай охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором (пункти 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30травня 2018 року у справі № 923/466/17 (провадження № 12-89гс19)).
Способами захисту суб`єктивних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанови Великої Палати Верховного Суду від22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5), від 11 вересня2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 90), від 15 вересня 2020 рокуу справі № 469/1044/17 (пункт 68)).
Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14) та від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (пункт 40)).
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених ними вимог (частина першастатті 13 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 рокуу справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі№ 569/17272/15, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14 (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55) та ін.).
Отже, спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права та природі спірних правовідносин.
Обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19(пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).
Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду усвоїх постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 99, 100), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 86, 94, 147), від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (пункти 73-76), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38,39), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 50), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10, 29), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 148-151, 153, 154, 167, 168)) неодноразово звертала увагу на те, що позивач з дотриманням норм статей387 і388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача.Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. 
Отже, належним способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою, є віндикаційний позов.
Предметом позову в даній справі є вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 322148301:01:019:0018, виданого відповідачу та скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування кадастрового номера даної земельної ділянки, що належить відповідачу.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, у якості підстави позову позивач вказував на те, що він позбавлений можливості у повній мірі вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому на праві власності земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 322148301:01:019:0018, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, накладається на 26,9149 % на земельну ділянку з кадастровим номером 322148301:01:019:0020, яка належить позивачу на праві власності, відомості про яку позивач мав намір зареєструвати у Державному земельному кадастрі.
Водночас звертаючись до суду з метою усунення перешкод у користуванні та володінні земельною ділянкою позивач заявив вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації за відповідачем щодо всієї площі земельної ділянки, зареєстрованою за останньою, а не частини, що становить 26,9149 %, яка за твердженням позивача накладається на належну йому ділянку.
З урахуванням наведеного, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації за відповідачем прав на земельну ділянку в цілому призведе до того, що остання буде номінально позбавлена права власності не тільки на спірну частину земельної ділянки, яка за твердженням позивача накладається на його ділянку, а й на ту частини земельної ділянки, яка не є предметом спору і правомірність реєстрації права власності на яку позивач не ставить під сумнів обґрунтовуючи позовні вимоги,а відтак таке втручання у право власності відповідача не може бути визнане законним. 
Крім того, суд звертає увагу на те, що за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи, призначеної судом за клопотанням позивача, як зазначено у Висновку від 12.03.2025 року№1260/24-41 експертами встановлено накладення лише юридичних меж земельної ділянки з кадастровим номером 322148301:01:019:0018 на юридичні межі земельної ділянки з кадастровим номером 322148301:01:019:0020, площа накладання становить 0,0675 га, і невідповідності розміру, конфігурації та фактичному розташуванню земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018 правовстановлюючим документам на вказану ділянку та наявності фактичного накладення земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018, належної на праві власності відповідачу на земельну ділянку кадастровий номер 322148301:01:019:0020, належної на праві власності позивачу, не встановлено в зв`язку з неможливістю (т.1 а.с. 236-250).
Інших належних і допустимих доказів невідповідності розміру, конфігурації та фактичному розташуванню земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018 правовстановлюючим документам на вказану ділянку та наявності фактичного накладення земельної ділянки кадастровий номер 322148301:01:019:0018, належної на праві власності відповідачу на земельну ділянку кадастровий номер 322148301:01:019:0020, належної на праві власності позивачу, матеріали справи не містять.
За встановлених судом обставин, вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на землю і скасування державної реєстрації не є належним та ефективним способом захисту, оскільки належним способом захисту є віндикаційний позов, а саме позов про витребування частини земельної ділянки, що накладається. Такий спосіб у даній справі не заявлено.
Установивши, щопозивач звернувся до суду з неналежним способом захисту своїх прав, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки слід відмовити. 
Аналогічних за своїм змістом висновків, у справах з подібними обставинами дійшов Верховний Суд у постановах від 10 грудня 2025 року в справі від 338/558/24 та від 04 червня 2025 року в справі№ 363/2005/21.
Що стосується позовної вимоги про скасування кадастрового номера земельної ділянки, суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Оскільки в задоволенні вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовлено, отже вимога про скасування кадастрового номера земельної ділянки задоволенню не підлягає.
Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат (ст. 264 ЦПК України).
Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача та стягненню з відповідача не підлягають. 
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 15, 317, 319, 321, 391 ЦК України, статтями 2, 4, 10-12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації - відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання:  АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса:  АДРЕСА_5 .
Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, адреса: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14.
Текст рішення складено 08.06.2026 року.

Суддя      Г.М. Лебідь-Гавенко