КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №640/12291/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа Бучанське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа Бучанське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні накази є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки не досліджена наявність вини позивача у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення. Також зауважено, що наказ про звільнення містить лише опис вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, натомість причини та умови вчинення проступку не встановлено.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
На адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №640/12291/22, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Балаклицькому А.І.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/12291/22, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку зі звільненням судді з посади, справа №640/12291/22 передана на розгляд судді Кочановій П.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року суддею Кочановою П.В. прийнято до провадження адміністративну справу, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Представником відповідача надано до суду відзив, в якому проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що викладені обставини у висновку службового розслідування підтверджують порушення позивачем службової дисципліни, приписів Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Правил дорожнього руху, що виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушенні Правил дорожнього руху та вчиненні дій, які підривають авторитет поліції, а тому відповідачем обґрунтовано звільнено позивача зі служби в поліції.
Заявою від 10.05.2024 позивач уточнив позовні вимоги шляхом викладення прохальної частини позову в наступній редакції:
1. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.06.2022 № 129 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» в частині про притягнення до дисциплінарною відповідальності «звільнення зі служби в поліції» старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - капітана поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 11 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 01.07.2022 № 112 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - капітана поліції ОСОБА_1 .
3. Поновити на службі в Національній поліції та в Головному управлінні Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної полії в Київській області з 06 липня 2022 року. 
4. Допустити до негайного виконанні поновлення на службі в Національній поліції в Головному управлінні Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 06 липня 2022 року.
В додаткових пояснення позивачем наголошено на безпідставності висновків службового розслідування та, як наслідок, протиправності прийнятих наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби.
В запереченнях на додаткові пояснення відповідачем зауважено, що докази на обставини викладені в матеріалах службового розслідування є допустимими, а рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності – обґрунтованими.
У відповідь позивачем долучено пояснення, в яких вказано про відсутність переконливих доказів вини позивача, а отже висновки службового розслідування є необґрунтованими, а прийняті за наслідком такого висновку рішення про звільнення зі служби є протиправними та підлягають скасуванню.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 працював в Національній поліції України з 07.11.2015, з 01.02.2021 займав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.05.2022 № 437 на підставі наданої інформації 11.05.2022 про можливі порушення службової дисципліни окремими працівниками Бучанського РУП ГУНП в Київській області призначено службове розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування 07.06.2022 складено висновок, відповідно до якого встановлено порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 19.11.2016 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.12.2016 за № 1576/29706, пункту 2.5, підпункту а) пункту 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, що виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції та ганьблять звання поліцейського, проявленні нещирості під час проведення службового розслідування, внаслідок чого вирішено старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.06.2022 № 129 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» на підставі висновку службового розслідування за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 19.11.2016 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.12.2016 за № 1576/29706, пункту 2.5, підпункту а) пункту 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, що виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції та ганьблять звання поліцейського, проявленні нещирості під час проведення службового розслідування, внаслідок чого вирішено старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 01.07.2022 № 112 о/с «По особовому складу» за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, звільнено зі служби в поліції 05.07.2022.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями (далі – Закон України №580-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону України №580-VIII визначено обв`язки поліцейських.
Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини 1 та 2 статті 19 Закону України №580-VIII).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України №580-VIII, зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника тощо.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Відповідно до частин 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно із статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Дисциплінарного статуту установлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 1 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).
Відповідно до Розділу VI цього Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту.
У висновку службового розслідування відповідачем зазначено, що до Головного управління 11.05.2022 надійшла інформація про порушення Правил дорожнього руху України окремими працівниками ГУНП в Київській області.
У ході проведення службового розслідування встановлено, що представниками ДФТГ «Молот» під час несення служби на блокпості по вул Київська, 40, в с. Софіївська Борщагівка Київської області виявили невідомого громадянина, водія автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , який керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Цього ж дня, близько 22:18 год. на спеціальну лінію « 102» надійшла інформація про те, що представниками територіальної оборони, за адресою, АДРЕСА_1 було зупинено транспортний засіб марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Вказану подію зареєстровано до ІТС ІПНП ВП № 1 Бучанського РУП «Акцент - 111». Як було встановлено, за кермом вказаного автомобіля знаходився ОСОБА_1 .
По прибуттю на місце події працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, які підпадають під перелік ознак, зазначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, 09.11.2015 № 1452/735, а саме останній мав запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову та поведінку, що не відповідача обстановці.
У подальшому, працівниками було запропоновано позивачу пройти медичне освідчування, на що останній у порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився, що засвідчено відеозаписом.
Крім цього, переглядом вказаного відеозапису встановлено, що у порушення вимог ч. 2 статті 266 (Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) КУпАП, яка передбачає, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Водночас, під час службового розслідування встановлено, що у порушення вимог пунктів 5 та б розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, під час несення служби і спілкування із водієм бодікамера у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була відсутня.
У зв`язку з викладеним, працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 319165 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак вивченням у ході проведення службового розслідування вказаного протоколу встановлено, що у порушення вимог розділу І пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення час фактичного виявлення ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки у ньому вказаний час 20.50, а повідомлення на спецлінію « 102» надійшло о 22.18.
Крім того, як пояснили ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 був зупинений на блокпості о 22.15, а працівники поліції на місце події прибули лише о 22.27.
Враховуючи вищевикладене дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що дії працівників поліції на місці події були направлені на те, щоб ОСОБА_1 уникнув відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Під час вищезазначеної події ОСОБА_1 перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.
З метою повного, всебічного та об`єктивного проведення службового розслідування, а також з метою опитування ОСОБА_1 16.05.2022 (вих. 244/19/15-2022 від 16.05.2022) останньому було направлено лист за адресою його проживання та за допомогою засобів електронного зв`язку, а саме соціального месенджеру «Telegram», з метою виклику ОСОБА_1 до УГІ ГУНП в Київській області, для надання письмових пояснень, де останній зазначив, що на дату зазначену у листі, а саме 20.05.2022 прибуде до УП ГУНП в Київській області для надання пояснень.
19.05.2022 ОСОБА_1 у месендежрі «Telegram» повідомив, що не прибуде до УГІ ГУНП в Київській області для надання письмових пояснень у зв`язку з тим, що він перебуває на лікарняному, відповідно до медичного висновку про непрацездатність: « 9ММ9-К7СТ-К78М-8МЕ6».
Надалі, 25.05.2022 дисциплінарною комісією з метою відібрання пояснення від ОСОБА_1 було здійснено виїзд до зазначеного у особовій справі місця проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час чого встановлено, що за вищевказаною адресою ОСОБА_1 не проживає.
У зв`язку з вказаним було складено відповідний акт (№ 260/1009/15-2022 від 25.05.2022).
Також, 31.05.2022 ОСОБА_1 у месендежрі «Telegram» було знову направлено ряд питань та бланк пояснення з проханням надати інформацію до 03.06.2022, після чого будо здійснено телефонний дзвінок через месендежр «Telegram» під час якого останній повідомив, що будь-які пояснення надавати не буде.
03.06.2022 ОСОБА_1 було здійснено телефонний дзвінок через месенджер «Telegram», однак останній на телефонний дзвінок вже не відповів та будь-яких повідомлень не надсилав.
Надалі, беручи до уваги всі вище перелічені спроби отримання пояснень від ОСОБА_1 , комісією у складі працівників управління головної інспекції ГУНП в Київській області було складено акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_1 (№ 285/109/15-2022 від 03.06.2022).
Таким чином, вказані обставини спростовують доводи позивача про те, що йому не було повідомлено про проведення службового розслідування та не було надано можливості надати будь-які пояснення.
Натомість, суд погоджується з висновком відповідача, що зазначені дії та бездіяльність вказують на порушення ОСОБА_1 вимог пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, яким визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Опитані особи в рамках службового розслідування підтвердили вищевикладені обставини щодо подій за участі позивача.
Більше того, суд бере до уваги, що протокол відносно позивача серії ААД № 319165 від 11 травня 2022 року про адміністративне правопорушення вже розглянуто в судовому порядку. Зокрема, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2022 у справі № 369/3925/22 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД № 319165 від 11 травня 2022 року про адміністративне правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року постанову Києва-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року залишено без змін.
У межах справи встановлено, що 11 травня 2022 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом HYUNDAI, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Київській, с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER 6820 або у медичному закладі у встановленому законом порядку, на що водій відмовився у присутності двох свідків.
Окрім цього, суд бере до уваги, що свідок подій ОСОБА_5 (11.05.2022 заступив на чергування на блокпост, що розташований по вул. Київська в с. Софіївська Борщагівка, на якому було зупинено позивача) наголошував дисциплінарній комісії на тому, що позивач неодноразово погрожував йому та колегам і висловлювався нецензурною лайкою у бік останніх.
Суд звертає увагу, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.09.2023 у справі № 480/10847/22 підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Зокрема, працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Суд зауважує, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2019 року в справі №819/736/18, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18 та інших.
Поряд з цим, доводи позивача є невмотивованими, неспроможними та не спростовують висновки відповідача про констатацію поведінки позивача, яка не відповідала вимогам працівника органу поліції. Під час судового розгляду цієї справи позивачем не спростовані обставини вчинення ним вказаного дисциплінарного проступку.
Доводи позивача про відсутність достатніх та належних доказів порушення позивачем службової дисципліни є безпідставними, оскільки як зазначалось, це підтверджуються висновком службового розслідування, який в свою чергу, складений на підставі обставин, що підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, показами свідків, відеодоказами.
Варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим необхідно розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Таким чином, підсумовуючи викладене в сукупності, суд погоджується з висновком службового розслідування про підтвердження факту порушення ОСОБА_1 порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 19.11.2016 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.12.2016 за № 1576/29706, пункту 2.5, підпункту а) пункту 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, що виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції та ганьблять звання поліцейського, проявленні нещирості під час проведення службового розслідування. 
З огляду на встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду цієї справи, відповідачем правомірно звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції, у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку, тому відсутні підстави для скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі в органах Національної поліції, а тому позовні вимоги є безпідставними та не можуть бути задоволені.
Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.
Судом враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа Бучанське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 27 квітня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.