23.06.2026 Справа № 756/1228/26
УКРАЇНА

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний №756/1228/26
Провадження №2/756/3921/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
 
16 червня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:
 
головуючого судді Диби О.В.,
 
за участю секретаря Загороднюк В.В.
 
позивача ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені додаткові витрати у розмірі 50257,52 грн одноразово, що є половиною фактично витрачених коштів за період вересень-грудень 2025 року, посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків в добровільному порядку, має заборгованість зі слати аліментів понад три місяці, не приймає участі в оплаті за лікування, навчання, оздоровлення дитини, а дитина потребує такої допомоги. 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.02.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення кореспонденції через електронний кабінет відповідача, відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.
21.04.2012 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.01.2021.
З матеріалів справи убачається, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.
Як встановлено судом за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2025 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000 грн щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 25.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття. 
З пояснень сторони позивача убачається, що за період з вересня по грудень 2025 року включно нею було витрачено на утримання спільного з відповідачем сина суму коштів у розмірі 100515,03 грн, половину з яких позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Так, позивачем було витрачено: 5786 грн - на святкування дня народження дитини, 3018,03 грн - на заняття в музичній школі та музичний інструмент, 12371 грн - на придбання підручників та курси з англійської мови, 76940 грн - на оздоровлення, 2400 грн - на чистку зубів, що підтверджується відповідними квитанціями та платіжними інструкціями (а.с.2 зворот,3-14).
Позивач посилався на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини.
Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (ст. 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (ст. 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст. 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (ст. 198).
Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».
Суд не знаходить підстав для відшкодування витрат позивача понесених на навчання дитини в частині придбання підручників, а також на чистку зубів та святкування дня народження дитини, оскільки вказані витрати покриваються звичайними аліментними виплатами, в той час як додаткові витрати - це витрати на особливі, нестандартні потреби, які не покриваються звичайними аліментами; до них належать витрати, викликані хворобою, каліцтвом, або необхідністю розвитку здібностей дитини (наприклад, професійні спортивні секції, спеціалізовані курси чи дороге лікування).
Також слід відмітити, що витрати на відпочинок, в силу норм чинного законодавства до додаткових витрат на утримання дитини не відноситься, оскільки не мають ознак невідворотності та не підтверджують їх обов`язковість, наприклад: за призначенням лікаря 
Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження отримання згоди відповідача чи існування будь-яких домовленостей з ним щодо відправлення дитини на відпочинок саме до Болгарії, як і доказів, які б підтверджували вартість відпочинку безпосередньо дитини, оскільки як убачається з договору про надання туристичних послуг загальна вартість відпочинку прорахована з урахуванням вартості відпочинку одного дорослого.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених позивачем на курси англійської мови та навчання у музичній школі для дитини на суму 6633,15 грн, що становить половину вартості від загальної суми, оскільки вказані витрати понесені на розвиток здібностей дитини та носять ознаки додаткових.
Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 6 633, 15 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1331, 20 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 23.06.2026.

Суддя: Олексій ДИБА