справа № 462/9899/25 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року Залізничний районний суд м.Львова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №42025142410000288 від 30.07.2025 про обвинувачення 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, солдата військової частини НОМЕР_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи призваним на військову службу по мобілізації, у липні 2025 року вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2025 №158 солдата ОСОБА_4 військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 призваного по мобілізації було відряджено до військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду курсанта 4 навчально взводу 4 навчальної роти зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2».
Будучи призваним на військову службу по мобілізації, військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.
Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 09:20 год 05.07.2025 самовільно залишив без поважних причин понад три доби місце несення служби, а саме розташування зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» військової частини НОМЕР_1 на території польового табору військової частини НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» АДРЕСА_2 , відсутність якого була виявлена о 09:20 год. 05.07.2025 під час перевірки особового складу. Відтак, солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, а отже останній у такий спосіб незаконно тимчасово припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, її незалежності, територіальної цілісності до моменту його затримання 17.10.2025 по АДРЕСА_3 , тим самим припинивши вчинення триваючого правопорушення. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_4 , до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити. 
Окрім цього, ОСОБА_4 17.10.2025, перебуваючи на вул. Олесницького у м.Львові, вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене за наступних обставин.
Так, в період часу з 15:48 по 16:05 годин 17.10.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Олесницького у м. Львові, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, а саме лейтенант поліції ОСОБА_6 , який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-ХІІ являється працівником правоохоронного органу, що здійснював покладені на нього службові обов`язки по перевірці військово-облікових документів та був одягнений у формений одяг з шевронами, не виконав законної вимоги поліцейського з приводу пред`явлення військово-облікових документів та почав пришвидшувати свій темп ходьби, не припиняючи свої протиправні дії, а саме не виконуючи законних вимог поліцейського, ОСОБА_4 , намагаючись втекти, повалив поліцейського ОСОБА_6 на землю та продовжив наносити, лежачи на землі, останньому удари в область ніг своїми ногами, шарпати за формений одяг та погрожувати фізичною розправою, а саме висловлював погрозу «завалити поліцейського». Продовжуючи свій умисел, скориставшись моментом, що поліцейський відволікся, ОСОБА_4 піднявся та продовжив втікати від працівника поліції, не виконуючи законну вимогу поліцейського ОСОБА_6 щодо зупинки. У свою чергу поліцейський ОСОБА_6 з метою затримання ОСОБА_4 став переслідувати останнього. Пробігши декілька метрів, ОСОБА_4 умисно поставив підніжку, внаслідок чого поліцейський перечепився та впав на нього. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_6 , отримав: відкриту рану коліна (забійну рану передньої поверхні лівого колінного суглобу), садно на правій та лівій кистях в ділянці ліктьового суглобу на правій гомілці, синець в ділянці правого колінного суглобу, садна та рани в ділянці лівого колінного суглобу, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Крім цього, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 пошкоджено службовий логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_3 інвентарний номер 11130162804/44 вартістю 15 295 грн. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.407 КК України, однак заперечив свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.345 КК України. Надав показання, що дійсно він у червні 2025 року був призваний на військову службу по мобілізації та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Через нелюдське поводження командирів з солдатами та труднощі проходження військової служби він самовільно залишив місце несення служби, а саме розташування зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» військової частини НОМЕР_1 на території польового табору у Житомирській області та повернувся додому у м.Львів. З того часу до моменту його затримання 17.10.2025 він проживав у будинку на АДРЕСА_4 . За весь цей час він до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався і наданий час не готовий повернутись на військову службу. Щодо заподіяння поліцейському легкого тілесного ушкодження зазначив, що 17.10.2025 на вул.Олесницького у м.Львові поліцейський ОСОБА_6 підійшов до нього, представився та попросив надати документи. Оскільки жодних документів при ньому не було, він повідомив про це поліцейському. Так як поліцейський продовжував вимагати надання документів, розуміючи, що він в СЗЧ, став відходити від поліцейського, а далі втікати від нього. Поліцейський став його наздоганяти. Біжучи, поліцейський схопив його ззаду за одяг, в результаті чого вони двоє впали, при цьому він впав на живіт, а поліцейський на нього зверху. Будучи прижатим до землі, він не міг наносити удари ногами по ногах і тілу поліцейського. В цей момент до них підійшли перехожі, що дало йому можливість вирватись і знову втікати від поліцейського, біжучи уже в протилежному напрямку. Надалі поліцейський його наздогнав і вони знову впали, при цьому поліцейський знову опинився на ньому, після чого він вже був затриманий і доставлений у відділ поліції. Зазначив, що жодних ударів ногами поліцейському не наносив, а тілесні ушкодження останній отримав внаслідок падіння на дорогу. Цивільний позов не визнав, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями і пошкодженням службового планшету поліцейського. Просив суворо не карати.
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, суд вважає, що його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.2 ст.345 КК України, у повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в судовому засіданні, а саме:
-наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що перебуває на посаді дільничного офіцера поліції СП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області і він закріплений за поліцейської дільницею, що за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, де систематично здійснює обхід та перевіряє осіб, що проживають на його території обслуговування. Зранку 17.10.2025 він приступив до виконання своїх обов`язків. Під час обходу адміністративної дільниці, будучи у форменому одязі, на вул.Олесницького у м.Львові він побачив ОСОБА_4 , який видався йому підозрілим, так як володів зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку. Відтак, він підійшов до останнього, представився, показав своє службове посвідчення та висловив вимогу надати паспорт чи інші обліково-військові документи. ОСОБА_4 , не виконавши його законної вимоги, став відходити від нього, пришвидшуючи свій темп ходьби. Тоді він, рухаючись за ОСОБА_4 , висловив тому законну вимогу зупинитись, що останній проігнорував та став втікати. У свою чергу він побіг за ним. Коли йому вдалося наздогнати ОСОБА_4 , той став йому погрожувати, а він у свою чергу пояснив, що за злісне не виконання вимоги поліцейського, його буде затримано. У подальшому ОСОБА_4 , намагаючись втекти, підставив йому свою праву ногу, в результаті чого вони обоє впали на землю. Перебуваючи у лежачому положенні, ОСОБА_4 став наносити удари ногами по його ногах та ділянку грудей, де у кишені перебував службовий планшет. В цей час до них підійшли перехожі і стали з`ясовувати, що відбувається. Надалі вони з ОСОБА_4 піднялися і він продовжив висловлювати тому вимогу представити документи, що посвідчують особу. Однак, ОСОБА_4 , скориставшись моментом, що біля них перехожі, став втікати. Відтак, він став його наздоганяти, висловлюючи законну вимогу зупинитись, під час чого у нього з кишені випав службовий планшет. Рухаючись вздовж вулиці Олесницького, останній умисно призупинився та виставив праву ногу вбік, щоб він перечипився за неї, що і стало причиною його та ОСОБА_4 падіння, внаслідок чого він травмував ліве коліно. В подальшому ним було здійснено адміністративне затримання правопорушника із застосуванням спеціальних засобів - кайданок. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 було пошкоджено службовий планшет.
-наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що перебуває на посаді дільничного офіцера поліції СП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області і закріплена за поліцейської дільницею, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Повітряна, де систематично здійснює обхід та перевіряє осіб, які проживають на закріпленій території обслуговування. Зранку 17.10.2025 вона приступила до виконання своїх обов`язків. Після обіду її колега ОСОБА_6 пішов робити обхід адміністративної дільниці по вул. Олесницького, а вона здійснювати обхід адміністративної дільниці на сусідній вулиці. Йдучи з вул.Повітряної на вул.Олесницького, побачила скупчення людей і колегу ОСОБА_6 , чому направилася до них. В якийсь момент ОСОБА_4 став втікати, а ОСОБА_6 бігти за ним, викрикуючи: «зупинись». Біжучи, ОСОБА_4 призупинився і умисно виставив ногу, за яку перечепився ОСОБА_6 , внаслідок чого вони обоє впали, при цьому ОСОБА_6 , схопивши ззаду правопорушника за одяг, опинився на ньому. В подальшому було здійснено адміністративне затримання правопорушника із застосуванням кайданок.
Також винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальнальних правопорушеннях, окрім показань потерпілого та свідка, підтверджується наступними доказами:
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.10.2025, за яким о 19.45 год 17.10.2025 на АДРЕСА_1 в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , затримано ОСОБА_4 , військовослужбовця (солдат військової служби по мобілізації) військової частини НОМЕР_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. 
- протоколом огляду місця події від 17.10.2025, за яким оглянуто територію проїзної частини на вул.Олесницького у м.Львові, по обидві сторони якої наявні тротуарні доріжки та розміщені житлові будинки з огорожею. На повороті із вул.Повітряної на вул. Олесницького ліворуч наявна земельна ділянка, частково огороджена металевим парканом на цегляних стовпах із металевою червоною брамою, номер будинку на вказаній ділянці відсутній. Праворуч на куті наявне приміщення стоматології та спортивного залу у триповерховому будинку із номером 35/14, територія якого огороджена металевою сіткою. За цим будинком наявний двоповерховий будинок під АДРЕСА_5 , територія якого огороджена. Слідом наявна огороджена територія двоповерхового будинку під АДРЕСА_6 та огороджена територія приватного будинку. Вздовж будинків припарковані автомобілі.
-посадовою інструкцією дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області, затверджена начальником ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 09.07.2025, якою визначено завдання та обов`язки ДОП СП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, в тому числі і при виявленні кримінальних та адміністративних правопорушень вживати заходів щодо їх припинення, усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та при встановленні розшукуваних осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, уживати заходів щодо їх затримання та доставлення до відділку поліції. Дільничний офіцер поліції має право перевіряти у громадян і посадових осіб документи, що засвідчують їх особи, якщо є достатні підстави підозрювати їх у скоєнні кримінального чи адміністративного правопорушення. 
-наказом відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області від 10.06.2025 №53 «про закріплення дільничних офіцерів поліції та офіцерів громади за поліцейськими дільницями та поліцейськими станціями в межах територіальних громад», яким закріплено за поліцейською дільницею №460059, загальною площею 0,032 кв.м., з населенням 3,6 тис. чол., дільничного офіцера поліції СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та визначено територію його обслуговування. З метою виконання службових обов`язків виділено для Я.Бурди службове приміщення (поліцейська станція) кабінет №1 за адресою: м.Львів, вул. Повітряна, 28.
-відомостями про отримання логістичних пристроїв (планшетів), згідно яких ОСОБА_6 отримав службовий логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_3, інвентарний номер 11130162804/44.
-протоколом огляду предметів від 18.10.2025, за яким оглянуто логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_3, інвентарний номер 11130162804/44, із пошкодженням екрану.
-протоколом огляду предметів від 18.10.2025 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камери спостереження, яка встановлена на будинку АДРЕСА_6, що міститься у відеофайлі на DVD-диску. Так, на відеофайлі із назвою «clip-0», зафіксовано, як ДОП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 рухається тротуаром на вул. Олесницького у місті Львові, а назустріч йому йде ОСОБА_4 , одягнений у темний зелений светр з капюшоном на голові та сині спортивні штани з білими смугами збоку. О 15:48:12 год працівник поліції ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 . Після короткої розмови вони разом попрямували в напрямку вулиці Олесницького, де о 15:48:33 год зупинилися. У подальшому ОСОБА_4 розпочав рух, однак ОСОБА_6 став перед ним, перешкоджаючи подальшому руху в напрямку вулиці Олесницького у м.Львові. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 в ділянку грудей, в результаті чого з кишені кітеля ОСОБА_6 на дорогу випав службовий планшет, та став втікати. Надалі ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_4 та, намагаючись його затримати, схопив за верхній одяг, однак перечепився за ноги останнього, які той умисно розвів, чинячи опір затриманню. В подальшому вони обидва впали на землю, де ОСОБА_4 продовжив чинити опір ОСОБА_6 , який намагався його затримати. О 15:49:50 год. до місця події підійшли перехожі. О 15:59:35 год. до них приєдналася працівниця ДОП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 . О 16:00:19 год ОСОБА_11 підібрала службовий планшет, який лежав на тротуарі неподалік місця перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . О 16:01:30 год. ОСОБА_4 знову намагався втекти, рухаючись проїзною частиною у напрямку вул. Повітряна, однак ОСОБА_6 наздогнав його, після чого вони обоє впали на землю, при цьому під час бігу з кишені ОСОБА_6 знову випав службовий планшет. О 16:02:43 год працівники ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області підняли з дорожнього покриття ОСОБА_4 , на якого були надягнено кайданки, та попрямували в напрямку вулиці Повітряної і о 16:03:10 год. зникли з поля зору камери відеоспостереження.
-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.10.2025, якою DVD-диск з відеозаписом з камери спостереження, яка встановлена на будинок АДРЕСА_6, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.10.2025, якою логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_3 , інвентарний номер 11130162804/44, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
-висновком експерта №759 від 27.10.2025, згідно якого у гр. ОСОБА_6 , згідно консультаційного висновку спеціаліста, при обстеженні лікарем ортопедом-травматологом КНП "5-а міська клінічна поліклініка м.Львова" від 17.10.2025 було вказано діагноз: «Відкрита рана коліна. Забійна рана передньої поверхні лівого колінного суглобу». В подальшому, згідно результатів огляду лікарем ортопедом-травматологом ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» 25.10.2025, потерпілий продовжував лікування з приводу травми лівого колінного суглобу. На час проведення судово-медичної експертизи виявлено садна на правій та лівій кистях, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на правій гомілці, синець в ділянці правого колінного суглобу, садна і рани в ділянці лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок контактів вказаних ділянок тіла із тупими предметами, могли виникнути 17.10.2025 і відносяться до легкого ступеня тяжкості.
- медичним висновком від 22.10.2025, згідно якого ОСОБА_6 в період з 22 по 24 жовтня 2025 року був тимчасово непрацездатним.
- видатковою накладною №2/1211/0028 від 12.12.2023, згідно якої ГУНП у Львівській області придбало 100 штук планшетів SAMSUNG Galaxy Tab Active 3 4/64GB LTE Black (SM-T575NZKASEK), вартість 1 планшета 15295 грн без ПДВ.
-актом введення в експлуатацію основних засобів складеного ГУНП у Львівській області 22.01.2024, згідно якого оглянуто та введено в експлуатацію планшет SAMSUNG Galaxy Tab Active 3 4/64GB LTE Black (SM-T575NZKASEK), інвентарний номер 11130162804/44.
-актом службового розслідування, складеного військовою частиною НОМЕР_1 , за яким  службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 липня 2025 року №7961 вважати завершеним. За порушення військової дисципліни, а саме за самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 з 09 години 20 хвилин 05 липня 2025 року по теперішній час, порушення обов`язків військової служби, а саме: порушення статей 11, 12, 14, 16. 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 1999 року №548- XIV, статей 1,2,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України від 24 березня 1999 року №551 -XIV та умисне ухилення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , відрядженого до військової частини НОМЕР_1 , призваною під час мобілізації, курсанта 4 навчальної роти зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 слід притягнути до дисциплінарної відповідальності. В ході службового розслідування встановлено, що: відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 червня 2025 року №158 солдат ОСОБА_4 вважається таким, що 02 червня 2025 року прибув у відрядження з військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання службових обов`язків з метою проходження базової загальновійськової підготовки на базі зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2»; відповідно до змісту довідки-доповіді по факту самовільного залишення військової частини (зі зброєю) від 05 липня 2025 року №812/27747 вказано, що 05.07.2025 близько 09 години 20 хвилин під час перевірки особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця зі зброєю (автомат 7,62 АКМ №980) військової частини НОМЕР_2 , призваного під час мобілізації та відрядженого до військової частини НОМЕР_1 , курсанта 4 зведеної навчальної роти зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 . Пошукові заходи результату не дали, на телефонні дзвінки за номером НОМЕР_4 не відповідає, місцезнаходження невідомо; відповідно до доповіді уточнення від 06.07.2025 №812/27889 до довідки-доповіді №812/27747 вказано, що 05 липня 2025 року близько 14 години 00 хвилин в результаті пошукових заходів організованих військовослужбовцями зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» військової частини НОМЕР_1 на території польового табору зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2», неподалік місця прийому їжі особовим складом, було знайдено покинутою зброю системи 7,62 мм АКМ №980 військової частини НОМЕР_1 , з якою 05 липня 2025 року о 09 годині 20 хвилин було виявлено відсутність військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , призваного під час мобілізації та відрядженого до військової частини НОМЕР_1 , курсанта 4 зведеної навчальної роги зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 . Розшукові заходи стосовно солдата ОСОБА_4 результатів не дали; відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (но стройовій частині) від 05 липня 2025 року №192 солдата ОСОБА_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , прикомандированого з метою проходження курсу базової загальновійськової підготовки у складі зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2», вважати таким, що 05 липня 2025 року зі зброєю системи 7,62 АКМ №980 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ; згідно запису №4844 з журналу (книги) обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини НОМЕР_1 особового складу № 30, том 1 (по комендатурі 2025 року) солдат ОСОБА_4 з 05 липня 2025 року обліковується у військовій частині НОМЕР_1 як тимчасово відсутній.
-витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.06.2025 №158, згідно якого вважати таким, що прибув у відрядження з метою проходження базової загальновійськової підготовки у складі зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2» з військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 
-витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.07.2025 №193, згідно якого внесено зміни у наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 липня 2025 року №192 в пункт 4, а саме про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 , у зв`язку з уточненням даних, та викладно в наступній редакції: «4. Солдата ОСОБА_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , прикомандированого з метою проходження курсу базової загальновійськової підготовки у складі зведеного навчального батальйону «ІНФОРМАЦІЯ_2», вважати таким, що 05 липня 2025 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ».
При ухваленні вироку суд не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора, оскільки вони не мають доказового значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів у цьому кримінальному провадженні, суд виходить із такого.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілого, свідка отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки такі є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, показання отримані безпосередньо у судовому засіданні та узгоджуються з іншими наявними у матеріалах даного провадження доказами. 
Письмові та речові докази у цьому кримінальному провадженні, досліджені безпосередньо у судовому засіданні, отримані у порядку, передбаченому КПК України, стосуються фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню у розумінні ст. 91 КПК України. Разом із цим, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Суд не приймає до уваги покликання сторони захисту на те, що тілесні ушкодження у вигляді рани лівого колінного суглобу, садна на правій та лівій кистях в ділянці ліктьового суглобу на правій гомілці, синець, садна та рани в ділянці лівого та правого колінного суглобу ДОП ОСОБА_6 отримав під час затримання внаслідок падіння на обвинуваченого, при цьому обвинувачений, лежачи обличчям до землі, не міг завдавати жодних ударів ОСОБА_6 , оскільки таке спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 , за якими обвинувачений, не виконуючи законної вимоги і намагаючись уникнути затримання, втікаючи, ставив підніжки ОСОБА_6 , в результаті яких вони падали на дорожнє покриття, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав вищевказані тілесні ушкодження та, окрім цього, обвинувачений, лежачи на землі, чинив опір та наносив удари ногами по ногах ОСОБА_6 , а також відеозаписами, на яких зафіксовано обставини затримання ОСОБА_4 та умисного спричинення ним потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а також пошкодження службового логістичного пристрою (планшету) внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 .
Оцінюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не визнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.345 КК України, суд вважає їх неспроможними, такими, що обрані з метою уникнути покарання за вчинений злочин.
Отже, сукупність вищевказаних обставин, які підтверджуються доказами, що є належними та допустимими, дозволяє прийти до висновку, що пред`явлене обвинувачення поза розумним сумнівом знайшло своє підтвердження і дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відноситься до нетяжких і тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на спеціальних обліках, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 345 та ч.5 ст.407 КК України, із застосуванням при призначенні покарання за сукупністю злочинів принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На думку суду, призначене судом покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та\або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної або юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Головне управління Національної поліції у Львівській області подало цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15295 гривень, покликаючись на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 був пошкоджений службовий логістичний пристрій (планшет) SAMSUNG Galaxy Tab Active, 3 imei: НОМЕР_3, інвентарний номер 11130162804/44 вартістю 15295 гривень, що підтверджується видатковою накладною № 2/1211/0028 від 12.12.2023.
В судове засідання представник Головного управління Національної поліції у Львівській області не з`явився, однак подав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі.
ОСОБА_4 позов не визнав, зазначивши, що службовий планшет ДОП ОСОБА_6 був пошкоджений не з його вини.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що цивільний позов Головне управління Національної поліції у Львівській області до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15295 гривень підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями обвинуваченого та пошкодженням логістичного пристрою (планшет) SAMSUNG Galaxy Tab Active, 3 imei: НОМЕР_3 , інвентарний номер 11130162804/44 вартістю 15295 гривень.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити без змін. 
На підставі викладеного та керуючсь ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
-за ч.5 ст.407 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 17 жовтня 2025 року до дня набрання вироком законної сили. 
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази по справі: DVD-диск з відеозаписом з камери спостереження, що встановлена на будинок АДРЕСА_6 - залишити при матеріалах кримінального провадження; пошкоджений логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_3 інвентарний номер 11130162804/44 - повернути Головному управлінню Національної поліції у Львівській області.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 21.10.2025, на логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_3 інвентарний номер 11130162804/44.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного управління Національної поліції у Львівській області 15295 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: