ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року	справа № 380/8300/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови накладення штрафу, 

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просить суд скасувати постанову від 20.04.2026 ВП № 80261192 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Ухвалою від 04.05.2026 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 20.04.2026 надійшла постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.04.2026 ВП № 80261192 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 380/11531/25, виданого Львівським окружним адміністративним судом від 03.02.2026. Вказує, що державний виконавець при винесені оскарженої постанови належним чином не перевірив, як факт виконання судового рішення боржником на момент винесення спірної постанови, так і не дослідив поважності невиконання такого чи виконання не в повному обсязі, тобто належним чином не скористався законодавчо закріпленими повноваженнями, а відтак постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України “Про виконавче провадження”. Окрім того, державний виконавець з огляду на свій правовий статус не може під час примусового виконання судового рішення давати правову оцінку змісту (суті) рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті на виконання рішення суду, як критерію/умови належного виконання боржником судового рішення (щодо якого відкрито виконавче провадження). Вважає постанову про накладення штрафу від 20.04.2026 ВП № 80261192 неправомірною та безпідставною, такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.
Неподання відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України як визнання позову.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 18.08.2025 № 380/11531/25, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 12.01.2026
адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнив частково; визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку пенсії з 01.01.2008 з 100% до 91% грошового забезпечення; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2008 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру пенсії 100% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум; визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 100% грошового забезпечення, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив; судові витрати розподілу не підлягають.
Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виніс постанову від 18.02.2026 ВП № 80261192 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 380/11531/25, виданого 03.02.2026 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2008 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру пенсії 100% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 0303.2026 повідомило, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 (далі – Постанова № 821) затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень». Розрахунки пенсії на виконання судового рішення у справі № 380/11531/25 Головним управлінням буде здійснено відповідно до Постанови № 821. Виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України, визначеними судом боржниками, в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, виділених на відповідну мету. На підставі вищевикладеного та керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону – 1404, просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження та надіслати її на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виніс постанову про накладення штрафу від 20.04.2026 ВП № 80261192, якою за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накладено на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн.
У постанові вказано, що:
“Рішенням Львівського окружного адміністративного суду № 380/11531/25 від 03.02.2026 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2008 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру пенсії 100% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Однак, згідно повідомлення ГУ ПФУ у Львівській області від 29.01.2026 зазначено, що рішення суду виконано.
Відповідно до звернення стягувача від 26.03.2026 державного виконавця повідомлено про невиконання рішення суду, оскільки, боржником повідомлено, що з технічних причин перерахунок пенсійної виплати стягувачу не здійснено.
Отже, станом на 20.04.2026 рішення суду боржником не виконано.
На день винесення постанови у виконавця відсутні будь які заборони щодо вчинення дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки чи розстрочки виконання, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".
Позивач вважає вказану постанову відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону Закон № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Статтею 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята ст. 26 Закону № 1404-VIII).
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста ст. 26 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).
Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту процитованих положень законодавства вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Суд встановив, що спір у цій справі стосується виконання рішення суду щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , з 01.01.2008, виходячи з основного розміру пенсії 100% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Позивач зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 № 380/11531/25 Головне управління провело перерахунок пенсії стягувача при цьому здійснено перерахунок пенсії. 
Доплата пенсії, обчислена на виконання судового рішення за період з 01.01.2008 по 12.03.2012 (до дати переходу на пенсію по інвалідності) становить 22004,13 грн, з 13.03.2012 по 31.03.2019 становить 62118,84 грн та з 01.01.2025 по 28.02.2026 – 72294,64 грн, в тому числі 151409,36 грн - відкладена (ретроспективна) виплата (з 01.01.2008 по 11.12.2025) та 5008,25 грн - поточна виплата (з 12.12.2025 по 28.02.2026).
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вказує, що доплата до пенсії буде виплачена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.
Підставою для прийняття оскарженої постанови слугувало те, що станом на 20.04.2026 рішення суду боржником не виконано. На день винесення постанови у виконавця відсутні будь які заборони щодо вчинення дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки чи розстрочки виконання, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".
Проте в оскарженій постанові відповідач не встановив стан виконання рішення суду та належним чином не перевірив як стан виконання судового рішення боржником на момент прийняття оскарженої постанови, так і не надав жодної правової оцінки доводам позивача щодо причин невиконання рішення суду, тобто належним чином не скористався законодавчо наданими повноваженнями.
Суд звертає увагу на те, що положення Закону № 1404-VIII пов`язують можливість виконавця накласти штраф на боржника саме за невиконання рішення без поважних причин.
У зв`язку з цим суд вважає, що відповідач, порушуючи вимоги статті 1 Закону № 1404-VIII, не врахував всіх обставин та не вжив всіх заходів щодо з`ясування виконання чи невиконання судового рішення, з`ясування поважності причин, що мають значення для прийняття спірної постанови.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.04.2026 ВП № 80261192 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є протиправною, а тому таку необхідно скасувати.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 6, 14, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

в и р і ш и в :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79007, ЄДРПОУ 45813957) про скасування постанови - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.04.2026 ВП № 80261192 про накладення штрафу.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань в користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 3328,00 грн судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 28.05.2026. 

Суддя   Кедик М.В.