Справа №345/2831/26 
Провадження № 2-о/345/101/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
12.06.2026 р. м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді  Сухарник І.І.
за участю секретаря судового засідання  Рибчук Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -
встановив:
заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , народився у селі Пійло Калуського району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 січня 1963 року НОМЕР_1 та паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.06.1997 року.
У період з 01 вересня 1978 року по 20 липня 1981 року заявник навчався у Войнилівському СПТУ – 4, після закінчення якого здобув професію: «Тракторист-машиніст (широкого профілю) третього класу; слюсар-ремонтник другого розряду; водій автомобіля категорії «В,С» та отримав диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року. Однак, у цих документах була допущена помилка, а саме не правильно зазначено ім`я. У дипломі та в додатку до диплому вказано ім`я « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 » як має бути згідно свідоцтва про народження та даним паспорта. Також, підтвердженням того, що саме заявник - ОСОБА_1 дійсно навчався у даному навчальному закладі є довідка видана тепер уже ДНЗ «Войнилівський професійний ліцей» від 20.04.2026 №81.
Після закінчення навчання розпочалася трудова діяльність заявника, а саме у колгоспі «Росія», де йому 11.08.1981 року оформили трудову книжку НОМЕР_4 на російській мові на ім`я « ОСОБА_4 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, професія, спеціальність тракторист. Дата заповнення трудової книжки – ІНФОРМАЦІЯ_3 .
06.04.2026 року заявник звернувся в Калуське об`єднане управління ПФУ із заявою та зібраними документами про призначення пенсії за віком. Але йому 13 квітня 2026 року рішенням №092850017048 відмовлено в призначенні пенсії по тій причині, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано: періоди згідно записів трудової книжки від 11.08.1981 НОМЕР_4 , оскільки ім`я заявника на титульній сторінці не відповідає даним паспорта; період проходження військової служби згідно даних військового квитка від 17.10.1981 НОМЕР_5 , оскільки ім`я заявника в ньому не відповідає даним паспорта.
Фактично, всі ці роки заявник не зауважував дані помилки, оскільки трудова книжка постійно перебувала по місцю праці.
Заявник зазначає, що той факт, що трудова книжка НОМЕР_4 від 11.08.1981 року (оформлена на російській мові) на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року, належать заявнику – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стверджується рядом документів.
Встановити факт належності правовстановлюючого документа або виправити допущену в трудовій книжці помилку в інший спосіб неможливо, так як зазначеної організації, яка видала трудову книжку, більше не існує. Встановити факт належності правовстановлюючого документа або виправити допущену в дипломі (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додатку до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року помилку в інший спосіб неможливо, так як зазначеної організації, яка видала їх, більше не існує. 
У зв`язку з цим, заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_4 від 11.08.1981 року (оформлена на російській мові) на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року, які видані ОСОБА_1 , належать заявнику – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.06.1997 року, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-5).
Ухвалою суду від 11.05.2026 відкрито провадження в даній справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження з викликом учасників справи (а.с.36).
Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак її представником було подано суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявника, вимоги заяви підтримують та просять задовольнити її (а.с.46).
Представник заінтересованої особи Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить прийняти рішення з дотриманням вимог законодавства на підставі розгляду всіх матеріалів справи (а.с.39-44).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився у селі Пійло Калуського району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 січня 1963 року НОМЕР_1 та паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.06.1997 року (а.с.7-8, 10).
У період з 01 вересня 1978 року по 20 липня 1981 року заявник навчався у Войнилівському СПТУ – 4, після закінчення якого здобув професію: «Тракторист-машиніст (широкого профілю) третього класу; слюсар-ремонтник другого розряду; водій автомобіля категорії «В,С» та отримав диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року. Однак, у цих документах була допущена помилка, а саме не правильно зазначено ім`я. У дипломі та в додатку до диплому вказано ім`я « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 » як має бути згідно свідоцтва про народження та даним паспорта. Також, підтвердженням того, що саме заявник - ОСОБА_1 дійсно навчався у даному навчальному закладі є довідка видана тепер уже ДНЗ «Войнилівський професійний ліцей» від 20.04.2026 №81 (а.с.22-25).
Після закінчення навчання розпочалася трудова діяльність заявника, а саме у колгоспі «Росія», де йому 11.08.1981 року оформили трудову книжку НОМЕР_4 на російській мові на ім`я « ОСОБА_4 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, професія, спеціальність тракторист. Дата заповнення трудової книжки – ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17-20).
06.04.2026 року заявник звернувся в Калуське об`єднане управління ПФУ із заявою та зібраними документами про призначення пенсії за віком. Але йому 13 квітня 2026 року рішенням №092850017048 відмовлено в призначенні пенсії по тій причині, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано: періоди згідно записів трудової книжки від 11.08.1981 НОМЕР_4 , оскільки ім`я заявника на титульній сторінці не відповідає даним паспорта; період проходження військової служби згідно даних військового квитка від 17.10.1981 НОМЕР_5 , оскільки ім`я заявника в ньому не відповідає даним паспорта (а.с.11-13).
Той факт, що трудова книжка НОМЕР_4 від 11.08.1981 року (оформлена на російській мові) на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року, належать заявнику – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стверджується документами: 
- свідоцтвом про народження від 19 січня 1963 року, актовий запис № 6 видане Пійлівською сільською радою, Калуський Бюро ЗАГС Івано-Франківської області (а.с.10);
- паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.06.1997 року (а.с.7-8);
- картою фізичної особи – платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.9);
- довідкою від 22.04.2026 р.№112, відомістю про кількість вироблених людиноднів, трудової участі в колгоспному виробництві від 22.04.2026 року №113, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.04.2026 року №114, які видані в.о. старости Голинського старостинського округу (а.с.28-30); 
- дипломом НОМЕР_7 та випискою до диплому № НОМЕР_8 від 11.07.1989 року (реєстраційний номер НОМЕР_9 ) (а.с.26);
- довідкою від 22.04.2026 №05/01-13/108 виданою Івано-Франківським професійним політехнічним ліцеєм (а.с.27);
- довідкою від 20.04.2026 №81 виданою ДНЗ «Войнилівський професійний ліцей» (а.с.25);
- довідкою від 07.05.2026 р. №12/6559 виданою ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.33);
- відповідними записами трудової книжки НОМЕР_4 від 11.08.1981 року, які збігаються із прийняттям на роботу по спеціальності (а.с.17-20).
Як вбачається з наданих суду документів, з моменту народження та до сьогоднішнього часу заявник не змінював жодних своїх анкетних даних, в тому числі прізвища, ім`я та по батькові.
Дослідивши зазначені матеріали страви, суд при ходить до висновку, що втрудовій книжці НОМЕР_4 від 11.08.1981 року (оформлена на російській мові) на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також у дипломі (дублікаті) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додатку до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року, помилково з вини осіб, які оформляли зазначені документи, невірно зазначено ім`я заявника, а саме вказано «ОСОБА_2 », хоча правильно повинно бути «ОСОБА_3 ». 
Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 6 Розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950, ратифікована в Україні Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Ч. 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
П.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як з`ясовано судом, від встановлення факту належності заявнику вищевказаних документів залежить реалізація його пенсійних прав. Заявник не має можливості у інший спосіб встановити факт належності йому зазначених документів. Встановлення даного факту має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що трудова книжка НОМЕР_4 від 11.08.1981 року (оформлена на російській мові) на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року, які видані ОСОБА_1 , належать заявнику – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.06.1997 року, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Тому заява підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 294, 315, 319 ЦПК України, суд - 
ухвалив:
Заяву задовольнити.
Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_4 від 11.08.1981 року (оформлена на російській мові) на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також диплом (дублікат) НОМЕР_3 (реєстраційний номер №472) та додаток до диплому НОМЕР_3 (дублікат) від 21 серпня 1995 року, які видані ОСОБА_1 , належать заявнику – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Калуським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.06.1997 року, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий