Справа № 465/3856/26 
Провадження 2/465/3881/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
04.06.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Баран О.І.
з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вулиця Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 2),
предмет позову: стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в:
23 квітня 2026 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 37 945,00 грн, стягнутих в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису № 12839, вчиненого 29.05.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною.
Відповідач, маючи зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» у системі ЄСІТС, 25.04.2026 о 15:47:05 отримав в електронному вигляді реєстраційну картку вхідного документа від 23.04.26 по справі № 465/3856/26, а також прикріплені файли (а.с. 27).
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, із роз`ясненням права заявляти клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (ч. 7 ст. 279 ЦПК України). Встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 28-29). 
Ухвала Франківського районного суду м. Львова від 28.04.2026 надіслана відповідачу у його електронний кабінет, з відміткою про доставку до електронного кабінету 17.05.2026 о 01:50:01. Окрім цього, копія ухвали Франківського районного суду м. Львова від 28.04.2026 направлена відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана ним 18.05.2026. 
Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Стислий виклад позиції позивача
Підставою позову є порушення прав позивача, оскільки на підставі указаного виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу Киїської області Канцедалом Олександром Олександровичем 05.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67401575, у межах якого стягнуто 37945,00 грн. Надалі, рішенням Березанського міського суду Київської області від 17.02.2026 у справі №356/805/25 виконавчий напис № 12839 від 29.05.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому, отримані відповідачем ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на підставі вказаного виконавчого напису кошти в сумі 37 945,00 грн підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України.
За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, з`ясувавши доводи на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом установлено, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 17.02.2026 у справі №356/805/25 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12839, вчинений 29.05.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 35 129,94 грн (а.с. 19-21).
Рішення суду набрало законної сили 30.03.2026.
На підставі виконавчого напису № 12839 від 29.05.2021, Приватним виконавцем виконавчого округу Киїської області Канцедалом Олександром Олександровичем 05.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67401575 та постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/ основку винагороду приватного виконавця у розмірі 3 512,99 грн (а.с. 13-15).
Відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу Киїської області Канцедала О.О. від 28.01.2026 про закінчення виконавчого провадження:
з боржника стягнуто 3 512,99 грн основної винагороди приватного виконавця (а.с. 17).
Відповідно до звітів про відрахування та витрати, з позивача стягнуто 5 242,76 грн та 32703,57 грн (а.с. 11-12).
Відповідач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 37 945,00 грн.
Відтак, як вбачається із наявних у справі доказів стягнута з позивача сума також складається із 3 512,99 грн основної винагороди приватного виконавця.
Оцінка суду 
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Крім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).
У зв`язку з зазначеним, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.
Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).
Подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.
При цьому, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
При цьому відповідачем відзиву за позовну заяву не подано, позовних вимог не спростовано.
Отже, в указаному випадку ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», у разі заперечення проти позову, мало доводити факт неотримання коштів списаних приватним виконавцем із банківського рахунку боржника, чого зроблено не було. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №623/363/20, який враховується судом відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскільки рішенням Березанського міського суду Київської області від 17.02.2026 у справі №356/805/25 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12839, вчинений 29.05.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 35 129,94 грн, тому суд дійшов висновку про те, що отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала.
Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, 28.01.2020 у справі № 910/16664/18.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів у розмірі 18 085,01 грн.
Однак визначаючи розмір коштів, які є безпідставно набутими, суд вважає, що позивач помилково визначають їх у розмірі 37 945,00 грн., що є загальною сумою, яка стягнута з позивача як боржника у виконавчому провадженні.
Із наданих позивачем коштів вбачається, що сума у розмірі 3 512,99 грн є основною винагородою приватного виконавця. Тобто такі кошти були стягнуті з позивача не на користь відповідача.
Крім того, за змістом статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
Розподіл судових витрат. 
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено 1 331,20 грн судового збору, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 23, 26). 
Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 34 432,01 грн, що становить 90,74 % (34 432,01 х 100 % : 37 945,00), а тому судовий збір у пропорційному розмірі 1 207,93 грн потрібно покласти на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, 

у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» про стягнення безпідставно набутих коштів, - задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 34 432 (тридцять чотири тисячі чотириста тридцять дві) гривні 1 копійку безпідставно отриманих грошових коштів та 1 207 (одну тисячу двісті сім) гривень 93 копійки судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви. 
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).
Повний текст рішення складено 04.06.2026.

Суддя: Баран О.І.